Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Salut, Detroit!
Sunt eu, Bushman. Va fi și azi călduț.
Vor cădea precipitații.
Deci, dacă nu mergeți la meciul Red Wings, să nu vă prind pe șosele!
Și acum, din nou muzică pe WJLB.
POLIȚISTUL DIN BEVERLY HILLS: AXEL F
Hai, că vă văd!
Cum merge?
Ți-e cald și bine, Foley?
- Știi că te pot băga la zdup pentru asta? - Pe mă-ta, Foley!
Pasionați de hochei din Detroit, sunteți gata?
Ai banii?
Axel, nu vreau să par pupincurist. Știi ce spun?
Dar datorită ție am ales să lucrez în poliție.
- Chiar așa? - Da.
Mă simt flatat.
Când m-ai contactat pentru bilete, am fost în al nouălea cer, știi?
I-am spus nevestei: „E Axel Foley!”
Să vin să văd ce mai zici.
Nu credeam că îți place hocheiul. Deci...
De ce ai presupus asta? Că nu-mi place hocheiul? De ce?
- Fiindcă... - Fiindcă... Nu cumva e fiindcă...
Nu, nu face asta! Nu am presupus...
Ai făcut o presupunere pe baza asta că nu-mi place hocheiul.
- Nu vorbești despre hochei, atâta tot. - Am hocheiul în sânge.
- Chiar așa? - Străbunicul meu a fost hocheist.
În Liga Negrilor, în Winnipeg. Negrii din Winnipeg.
Ia stai, negrii... Adică... Doamne!
O ligă a persoanelor de culoare?
Te dai pasionat de hochei și nu știai că a existat Liga Negrilor?
Fir-ar! Axel, iartă-mă.
Mă simt groaznic. Pot să fiu mai bun. O să fiu mai bun.
Faci mișto de mine! Futu-i!
„Pot să fiu mai bun. O să fiu mai bun.
Nu trebuie să rămân așa. Pot să fiu un alb mai bun.”
- Mă imitai? - Da.
- Dar dacă te imit eu pe tine... - Ești rasist.
Dar uite cum poți să fii mai bun.
Stadionul ăsta va fi jefuit, iar tu ai descoperit făptașii.
Prin strădaniile tale de detectiv.
- Cineva jefuiește stadionul? - Da. Ia ăsta și uită-te în partea aia!
Îl vezi pe Junior Bollinger?
E cu banda 7 Mile, care l-a omorât pe bijutierul din Berkley.
Fir-ar!
- Nu-ți luase LT cazul? - Ba da.
De-ar ști că-l mai urmăresc pe June, ar turba.
Din fericire, noi am venit la meci, tu l-ai descoperit pe Junior
și ai decis ca noi să îl prindem.
Pricepi?
- De-aia ai vrut biletele? - Da.
- Nu ca să ieși cu mine. - Păi...
Îmi face plăcere, dar avem treabă. Hai să-ți rezolvăm avansarea!
Doamne!
- Junior! - La naiba!
- Fir-ar! - Anunță!
Ce jefuiește, Axel?
- Nu știu. Junior, ce jefuiești? - Du-te dracului! M-am lăsat.
De fapt, e bine.
VESTIAR
- Te ocupi tu de el? - Da.
- Ține-l! - Unde te duci?
Axel!
Nu ieșiți voi de aici!
Taci naibii și ține-ți mutra la podea!
Unde mi-e echipamentul? Antrenorul a zis că intru.
- Tu cine mă-ta ești? - Eu? Dar tu cine ești?
Au uitat să-ți spună.
N-ai aflat de schimbul cu Winnipeg. Sunt noul jucător.
Fața la podea, omule!
Vreau să-ți spun ceva.
Am câștigat de cinci ori Cupa Stanley și nu-mi plac pistoalele în față.
Vreau apărătorile de portar! Aduceți-mi-le!
Tu crezi că e un joc? Nu ne jucăm aici.
Ușurel. N-o să mă crezi, dar n-am câștigat Cupa Stanley de cinci ori.
Împușcați-l pe lăbar!
Luați marfa!
Nu mișca! Stai!
Futu-i!
Haideți!
La motociclete!
- Foley! - Haide!
Vino!
La vârsta ta, bărbații se mai liniștesc, trec la munca de birou, se relaxează.
Așa mă relaxez. Tu nu ești relaxat?
Doamne! Nu sunt relaxat.
- Trecem la planul B. - Ăsta era planul A?
Sunt autorizat să îți rechiziționez vehiculul.
Du-te dracului! Aia nu-i pe bune.
Ba e foarte pe bune.
Știi ceva? Ai dreptate.
E foarte pe bune.
E pe bune. Foarte.
Urmăresc răufăcători cu Axel Foley. Da!
Sună, Mike!
Iubito, ghici! N-o să crezi ce fac acum. Eu și Axel.
- Am dejucat un jaf și... - La secție!
La secție. Te las.
Spre pod! Haide!
Sunt detectivul Mike Woody, cu partenerul meu...
Suntem în urmărire.
Într-un plug de zăpadă.
L-15, confirmă.
Ești într-un plug de zăpadă?
Da, într-un plug! Care e problema?
Toate echipajele, pe Lake Shore cu Fifth!
Nu-mi spune! Foley.
Ai spus cumva „Foley”?
Atenție!
- Doamne! Fir-ar! - Dă-mi stația!
Dă-mi-l pe Spaima Detroitului!
Vrea cu tine.
Nu știu la ce te referi, șefu'. Asta e acțiunea mea.
Doar am văzut ceva suspicios.
- Acum! - Apoi... Da, să trăiți!
Salut, Jeffrey!
Omule, mă uitam liniștit la Red Wings,
când detectivul Mike Woody, tipul ăsta... Dulăul Woody?
Grozav detectiv!
El crede că băieții ăștia ar putea avea o legătură
cu crimele de la bijuteria din Southside.
Chiar așa?
Detectivul Woody n-a rezolvat niciun caz în cinci ani!
- E momentul lui, Jeffrey! - Acolo!
Ce-a fost aia?
Axel, dacă deteriorezi bunurile municipalității...
Încerc. Dar îl știi pe Woody. Nu-i lasă să scape iar.
Da.
Bine. Noapte bună!
Jos!
Încep să mă cam stresez, Axel. Poate evităm câteva mașini?
La mijloc e promovarea, Mike!
Futu-i!
E Foley!
Afurisitul de el!
Nu mai tampona mașini!
Un plug are multe unghiuri moarte.
Nu!
- M-am răzgândit. Lasă promovarea! - Prea târziu.
Nu, eu nu sunt Dulăul Wood!
- Ba ești, și vei fi promovat. - Nu.
- Acum devii bărbat! - Nu vreau.
E prea târziu.
Nu încăpem!
Fir-ar!
Mersi pentru bilete. A fost minunat.
Cu plăcere!
Nu mișca, futu-i!
Ce naiba e cu voi?
La naiba! Ce debandadă! Ce-i spunem șefului?
Noi? E cazul tău, Mike.
- Eu eram la meci. - Nu e amuzant, omule.
- Iată-l! - Tipic Foley!
Noul nostru portar!
SUBCOMISAR
Jeffrey!
Ești mândru de tine?
Fiindcă pari mândru. Foarte mândru.
Ești mândru de mine?
Patruzeci și cinci de minute.
Chestorul-șef a strigat la mine fără întrerupere 45 de minute.
Nu, m-a mustrat. Asta a făcut.
Regret să ți-o spun, dar ai terminat-o cu munca de teren.
Nu cred, fiindcă îmi place.
Da. Dar știi ceva?
Epoca spadasinilor s-a încheiat. Acum se cer asistenți sociali.
Sunt social.
Nu e amuzant. Axel, crede-mă! Nu poți continua așa.
Pe vremuri, doar urlau la tine. Acum, îți iau insigna.
Iar tu o vei recupera ca până acum.
- De-aia te iubesc. - Tocmai.
S-a terminat.
Mi-am depus dosarul.
- Ce? - Da.
E momentul.
- Nu. Ascultă! - Da.
Mergem la chestorul-șef.
Îi spunem că îmbătrânești și ai făcut o greșeală. Se întâmplă.
Vorbesc serios, Axel. Știi ceva?
Câți ani mai am de trăit, aș vrea să mi-i petrec cu familia.
- Să stau un pic cu nepoții. - Nici măcar nu-ți plac.
- Îi ador. - N-ai zis tu deunăzi că nepotul...
Am o mică problemă cu unul. Rezolvăm.
- Ai zis că e sociopat. - Eu...
Nepotul tău drag, ăla cu care vrei să petreci timp.
Eram supărat.
Avem probleme, le rezolvăm. Tu când ai vorbit ultima oară cu Jane?
- Jane e ocupată. - Bine.
Și căpoasă.
Oare cu cine seamănă?
Da. Iar tu nu te pensionezi.
O să-mi lipsească.
Ia stai așa!
N-ai ales la întâmplare ziua când te pensionezi.
Te sacrifici pentru mine.
Păi...
Chestorul-șef a vrut să cadă un cap, ce puteam să fac?
- Ce? - „Ce?”
Crezi că n-am altceva?
Uite ce e, Jeffrey. Poate că nu știi, dar orașul ăsta încă are probleme.
- Au nevoie de noi. - Nu. Tu ai nevoie de oraș.
Ăsta e adevărul. Dar știi ceva, Axel?
La urma urmei, e doar un serviciu.
Șefu'!
Sună-ți fata!
Întoarceți-vă, vă rog!
- Sigur ai nimerit bine? - Așa sper.
AVOCATĂ
Sam Enriquez? Jane Saunders.
Sunt avocată. Un prieten mi-a spus că ai putea fi victima unei înscenări.
Nu-mi permit Beverly Hills.
Nici eu. E scump. Dacă iau cazul tău, o fac gratis.
- De ce aș avea încredere în tine? - Ai o fată, nu?
Vrei să ratezi 20 de ani din viața ei?
Lasă-mă să te ajut!
Bine?
Bine.
Cum ai ajuns lângă un polițist mort?
Nu umblu cu porcării.
Arma crimei în poală, portbagajul plin de cocaină.
Umbli cu porcării, Sam.
Am cărat niște marfă pentru cineva.
Unchiul tău Chalino?
Erai pasager în față, lângă inspectorul Copeland.
Ce s-a întâmplat?
Ne îndreptam spre client.
Copeland, polițaiul sub acoperire, era la volan.
Și apoi?
A văzut că ne urmărea un SUV negru.
A încercat să sune pe cineva, n-a reușit.
Și atunci a intrat în panică.
A zis că îi bruiau telefonul.
- Știa că veneau după el. - Da.
Un SUV negru a tras lângă noi, cu un pistol spre geam.
Tipul mascat l-a împușcat pe Copeland?
- Bun. Și apoi? - Am apucat volanul.
M-am tamponat de SUV-ul lor, dar apoi am intrat într-un stâlp.
M-am trezit cu pistolul în poală, lângă cadavrul lui.
Dle Enriquez, ai cerut schimbarea avocatului.
Îți menții această cerere?
- Da. - Atunci, cererea se aprobă.
- Dacă asta e tot... - Mai e ceva, doamnă judecător.
Te ascult.
Apărarea cere accesul la extrasele inspectorului Copeland,
bănuit de activități ilegale...
Dnă judecător, acuzarea credea că am venit aici
pentru a discuta schimbarea avocatului, nu teoria fantezistă a apărării...
Desigur, suntem gata să punem documentele la dispoziția acuzării.
Sper să faceți asta.
Ambele conturi sunt la Citibank.
Fă citație pentru ele și obține declarațiile de venit pe cinci ani.
Bine, o să vorbesc la Juridic.
Ce faci...?
Ce...?
Ajutor! Cineva să mă ajute!
Ce faceți? Opriți-vă! Vă rog!
Renunță la cazul Enriquez!
Îi poți identifica?
Ți-am spus că erau mascați.
- Janey! - Bună!
Rosewood!
- Parcă demisionaseși. - Nu. Am ales să trăiesc.
Asta le spui oamenilor?
Ce s-a întâmplat?
Știi turnurile cu cădere liberă?
Tocmai acuzasem un polițist de corupție.
Janey, știu că eu te-am băgat în asta. Dar trebuie să renunți la caz.
- Nu. - Renunță!
Nu vreau să-l anunț pe taică-tău că ai murit.
- Atunci, n-o face. - Janey!
Vorbesc serios. Promite-mi!
Știi ceva? Te crezi foarte diferită de taică-tău?
- Mă lași? - Sunteți la fel.
- Termină! - Hai să te vadă un medic!
Nu mă duc la spital. N-am nimic.
- Vezi? Asta spuneam. - Mersi.
Leit Axel.
Cine mă-ta te crezi, să mă suni la ora asta?
Axel, lasă vraja!
Axel. Nu știu niciun Axel. Ai greșit numărul.
La ce număr ai sunat? Cine e la telefon?
E despre Jane.
De ce n-ai zis așa de la început?
N-are nimic. Dar e un puști, Enriquez.
E acuzat de omucidere.
Am întrebat-o dacă știe pe cineva care să îl reprezinte.
- S-a oferit voluntară. - Îmi pare rău. N-am putut s-o împiedic.
M-a pus să jur că nu te sun, dar e depășită.
Axel, un bou încearcă s-o sperie ca să renunțe.
- N-a pățit nimic, da? - E teafără.
Dar ăștia nu glumesc.
Bine. Iau următorul avion.
Și, Billy! Mersi că m-ai sunat.
Îmi pare rău că am amestecat-o.
Ești fratele meu.
Tu și Janey îmi sunteți ca o familie.
Ce-i cu lătratul ăla? Unde ești?
La garajul de mașini ridicate de poliție. Am găsit proba crucială.
Nu te apuca de spart uși până nu ajung și eu!
Mai am ceva de făcut azi.
Dimineață, te iau de la aeroport. Trebuie să te las.
Îți mulțumesc.
Peste o săptămână, când te saturi de nepotul tău dement,
sună-mă și te de-pensionăm.
Nicio șansă, Axel.
Trebuie să vorbești cu ea.
Vorbește cu ea și rezolvă!
Crezi că ai timp berechet, Axel, dar să știi că nu e așa.
- Dar am mai mult decât tine, nu? - Hai, valea! O să pierzi avionul.
Jeffrey! Du-te undeva la soare. Arăți jalnic.
Nu-i așa că arată mai bătrân decât mine cu 10-15 ani?
Suntem de aceeași vârstă. Aceeași!
- Bine. Pleacă! - Du-te!
- Arăți jalnic. - Înțeleg.
Ai grijă de tine acolo, da? Nu mai ai 22 de ani.
Nu-ți face griji pentru mine! Mă adoră lumea în Beverly Hills.
Billy, unde ești? Urma să vii să mă iei. Nu mai aveau mașini de închiriat.
RABLEIEFTINE
Dar am prins una de epocă.
Am pornit spre biroul tău. Sună-mă!
CONTRACT PRENUPȚIAL
ÎMI PLACE FIERBINTE
EPIDEMIE DE SIFILIS STOPBTSACUM.ORG
APARTAMENTUL 25
De ce naiba durează atât?
La ce vă holbați? Sunteți în sindicat? Aici nu luăm pauze. Mișcă!
- Cine te-a trimis? - Tu cine naiba crezi?
- Beck? - Nu, LeBron James.
Da, Beck!
El mă freacă pe mine la icre. Vă frec și eu pe voi.
- Știți cum face când îl apucă. - Categoric.
Fir-ar să fie!
Măi să fie!
Cuțitul din Rambo.
Ce naiba? Ăsta ești tu.
Nu. Nu sunt eu. E actorul ăla, Wesley Snipes.
Toți spun că semăn cu el. Nici vorbă!
Wesley e frumușel foc, nu?
Alo! De ce durează atât?
Ăsta cine naiba e?
Futu-i! Doamne!
Acolo!
La o parte! Dă-te!
Cucoană de la parcare! Nu! E o urgență. Îți muți mașinuța, te rog?
Cucoană? Da, bine.
Așteaptă pe trotuar, conașule.
Acolo e! Prindeți-l!
Ce naiba crezi că faci?
- Dacă nu cobori, te învăț minte. - Sunt polițist...
Caz de tulburarea ordinii. Bărbat, posibil psihotic.
Termină! Nu trebuie să folosești așa de mult.
- Ce naiba crezi că faci? - Tu ce naiba crezi că faci?
Am zis să oprești acum!
Termină cu sprayul!
Scuze, cucoană de la parcare!
Fir-ar să fie!
La o parte!
Ce naiba?
Dă-te!
Mai repede!
Ce naiba?
E dat naibii ticălosul!
Fir-ar al naibii!
Boule!
Ce naiba?
Pe mă-ta!
Futu-i!
- La o parte! - Dați-vă!
- Să-ți văd mâinile! - Mâinile sus!
Când trăgeau în mine, unde erați?
Mâinile sus!
Sunt Axel Foley, polițist din Detroit.
- Am insigna în buzunar. - Nu!
Sunt polițist de 30 de ani. Negru, de și mai mult. Știu ce să nu fac.
E foarte jenant.
Trebuia să te gândești înainte să furi mașina.
Asta e mașina voastră?
Mai bine mă închideți pentru împotrivire
decât să mă băgați în jucăria asta cu care vă dați voi.
Sunteți polițistele Lego.
Stai bine?
Aș putea să-mi trag scaunul, dar nu vreau.
Dle detectiv Foley!
- Detectiv Bobby Abbott. - Îl chemi pe Taggart, te rog?
Pe dl comisar Taggart? Sunt sigur că e ocupat.
Îi spui că sunt Axel Foley?
Așa. Și de unde îl știi pe șefu'?
Nu sunt prima oară în Beverly Hills.
Am văzut. Tu ți-ai citit vreodată dosarul?
E voluminos.
Tulburarea ordinii, ciocniri armate, sustragere din fața poliției.
Asta e din '84, una din '87.
Și apoi, din '94. Penibil.
Taggart. Știe cineva unde e Taggart?
Vreau cu Taggart. Alo! Îl chemi pe Taggart?
Trent! Nu face asta.
Nu fi nasol. Cheamă-l!
Ce căutai la Billy Rosewood?
Încearcă să-mi distrugă cazul.
Încerci să îl ajuți?
Poliția din LA, brigada aero?
Deci te-ai lăsat de pilotaj ca să patrulezi prin malluri.
De ce? Ai supărat pe cineva sau nu te-ai descurcat?
Dle Foley, înțeleg că faci asta de mult.
Dar lumea s-a mai schimbat.
Crezi că dacă stai în fața mea
și îmi ameninți masculinitatea,
o să mă copleșească îndoielile de sine
și o să uit despre ce vorbeam.
Ți-o fi ținut figura în trecut, dar cu mine n-o să meargă.
Așa că te mai întreb o dată.
Ce căutai în biroul lui Rosewood?
Ori îl chemi pe Taggart, ori mă pui sub acuzare.
Categoric te pun sub acuzare.
- Două capete, neglijență criminală. - Două?
Da.
Nu ți-e bine? Ce faci?
Păcatele tinereții.
Vreau cu avocatul meu.
Billy, încep să mă îngrijorez. Sună-mă!
- Jane Saunders. - Jane! Tatăl tău la telefon.
Înainte să închizi, sunt aici, în Beverly Hills, la poliție.
Am fost arestat și... Alo?
S-a întrerupt. Pot să mai dau unul?
Jane, ascultă!
Sunt în oraș, arestat. Trebuie să vorbim...
Bine. Ascultă cu multă atenție.
Vă plătiți facturile? Că nu merge telefonul.
Mai vreau unul.
Nu vă uitați așa! Aveți telefoane de rahat.
- Poate nu m-ai auzit. Eu... - Rosewood m-a sunat aseară.
Scoate-mă de aici și îți spun ce știu.
Ce a spus Billy?
Jane!
Mă bucur extrem de mult să te văd.
Și nu-mi vine să cred ce...
Am venit pentru clientul meu, Samuel Enriquez.
Rosewood te-a sunat. Ce voia?
Știu că avem multe de discutat.
Am venit pentru că nu ești în siguranță.
Asta vrei să faci? Aici?
Acum? Așa? După ce n-ai vorbit cu mine ani de zile?
Taggart vrea să te vadă, nu știu de ce.
- Jane! - Bună!
Nu-mi spune că vă cunoașteți!
Bobby, el e tatăl meu.
Ați avut relații sexuale?
Ce?
Bobby!
Ne lași un pic?
După ce vorbesc cu Taggart, îți spun tot ce știu.
Bine?
Șefu'!
Comisar John Taggart!
Afurisitule!
Îndrăznești să-mi faci porcăria asta?
Mi-a fost dor de tine.
Ce naiba mai cauți aici?
- De ce nu te-ai pensionat? - Am făcut-o, dar...
M-am împăcat cu Maureen și nu-mi vine deloc să calc pe acasă.
Scuze! Cade Grant. Axel Foley.
Grant a fost cu noi.
Acum e în echipa specială pentru narcotice.
De la academie am tot auzit de Axel Foley.
Îi dădeam o cinzeacă lui Taggart și ne povestea vrute și nevrute.
Ce te aduce înapoi în 90210?
M-a sunat vechiul meu amic Billy.
Billy. Cazul ăsta l-a întors pe dos.
Acum a implicat-o și pe Janey în conspirațiile lui aberante.
Omul are fler.
Axel! Fiica ta îl apără pe ucigașul unui polițist.
Scuze! Jane Saunders e fiica ta?
- Așa e. Ucigașul unui polițist? - Da.
A luat cazul ucigașului lui Copeland, polițist sub acoperire.
E prima oară că aud așa ceva.
După fiica ta, Copeland era corupt.
Cât de bine îl știi?
A pornit de jos în poliția de aici. Știu că sunt baliverne.
Copeland a fost omul meu.
Pot spune sigur că nu era corupt.
Era un polițist inteligent. Familist.
Tipul era antrenor la pitici. Un om de nota zece.
Îmi pare rău.
Facem ce ni se cere, nu?
- Vă las să discutați. - Bine, omule.
- Bună! - Bună!
- Cum ți-a mers? - Bine.
- Arăți bine. - Mersi. Și tu.
- Haide! Te conduc. - Bine.
Ai pe cineva?
Nu știu dacă vreau să discut asta cu tine.
Înțeleg.
Uite ce e, îmi pare rău. Am cam dispărut.
Nu-ți face probleme!
- Deci el e tatăl tău? - Nu e tatăl meu.
Adică, e tatăl meu. Dar nu mi-a fost tată.
- Înțeleg. - Ce?
Se leagă lucrurile.
Care parte?
El e polițist, prinde infractori. Tu faci ce faci.
- Iar încerci să mă citești? - Nici nu-mi trece prin cap!
- Mă întind pe canapea, domnu' psiholog? - Aoleu!
Am avut niște vise ciudate azi-noapte. Le discutăm?
Nici eu nu m-am prea înțeles cu taică-meu.
Îmi pare rău. Noi n-am...
- N-am ajuns la asta. - Da.
- Lucrurile în familie pot fi complicate. - Da, e nașpa.
Da.
- Jane, așteaptă! - A fost o greșeală.
Rosewood a fost deunăzi la garajul poliției.
Ai vreo idee de ce?
N-am nicio idee de ce discut cu tine.
Niște tipi îi cotrobăiau prin birou,
iar Grant e primul inspector principal pe care-l văd cu pantofi de 2.000 $.
E ceva putred.
De ce s-o fi dus Rosewood la garaj?
- Mașina lui Copeland e acolo. - Da? Când ai vorbit cu el ultima oară?
A fost după...
Știi ceva? Nu fac asta. Te-am scos. Cu plăcere.
Stai o clipă! După ce, Jane?
Rosewood ar putea avea probleme.
Căuta ceva ce ți-ar putea disculpa clientul.
- Așa este. - Atunci, du-mă la garaj!
Iar mâine iau avionul înapoi spre Detroit.
- Și putem redeveni... - Înstrăinați.
În ce limbă e aia?
Eu conduc.
Bine, atunci, condu tu.
Da! Mary J. Ții minte cât îți plăcea piesa asta?
Știu că avem de discutat.
Iată regulile! Fără lucruri personale. Da?
Bine, înțeleg. Doar că a trebuit să te scot din Detroit. Era riscant.
Mafia de pe Twelfth Street a jurat să-mi execute familia. V-am protejat.
Fiindcă mafioții ăia sunt cam fioroși.
Tot ei te-au pus să divorțezi și să rămâi la Detroit?
Nu. Mama ta a făcut asta. Ea e mult mai fioroasă decât mafioții.
- Clientul e acuzat că a ucis un polițist? - N-a făcut-o el.
Cum poți să fii sigură?
Unchiul lui l-a fraierit să transporte cocaină.
Cine e unchiul?
Un traficant din East Side, Chalino.
- Susții că Copeland e corupt. - Da.
Doar că nu se leagă.
Dacă el lucra pentru Chalino, de ce să-l fi omorât Chalino?
Poți să lași jos dosarul, te rog?
- Mai ai pistol? - Nu.
Te mai duci la poligon?
Nu. Am uitat și să scap din portbagaj, să-mi desfac cătușele, să filez suspecți
și toate celelalte tâmpenii cu care m-ai intoxicat.
Jane, acum câțiva ani am fost la psihoterapie.
Tu, la psihoterapie?
De ce e șocant că am fost la psihoterapie?
De fapt, nu am fost. Am citit niște chestii pe net.
Ce încercam să spun este
că, atunci când eu încerc să te învăț cum să-ți desfaci cătușele,
e totuna cu a-ți duce copilul la meci sau a-i cumpăra o jucărie.
Uneori, un părinte face ceva fiindcă nu știe să se exprime în cuvinte.
Și atunci face lucruri. Înțelegi?
Și ce spune el când se dă bătut?
Înțelegi?
- Vă pot ajuta? - Eu sper că da.
Sunt Axel Foley, producătorul thrillerului Garajul, cu Liam Neeson.
Căutăm un nou consilier tehnic.
- Speram să accepți tu. - Consilier tehnic.
Nu mă interesează să fiu în spatele camerei.
- Pas. - Înțeleg.
O clipă!
Ești actor? Parcă te-am văzut în ceva.
- Am știut eu. În ce? - Probabil în Ascensiunea lui Jupiter.
Monstrul al patrulea.
Da! Al patrulea! Sigur. Ai fost supertare!
- Mersi mult. - Excelent. Ai jucat grozav.
M-a ajutat mult Channing.
- Chiar așa? - Tatum.
Despre ce e?
- Păi, e despre... - Nu! Tu ai jucat.
Tu ești vedeta. Să ne spui tu!
- Vrei să îți spun eu? - Da.
Păi, a fost...
E Jupiter. E Jupiter și e...
În ascensiune?
Exact. Pe bune?
Și ce ascensiune! Era...
Scena mea favorită. O ador.
N-ar fi perfect ca părintele Kilgore?
- Da. - Ești părintele Kilgore.
De fapt, părintele Kilgore e eroul.
- Nu-mi vine să cred. - E super.
M-am emoționat.
Filmul începe cu Liam Neeson care sparge garajul poliției.
Ia stai! Chiar aseară am avut o spargere.
Serios?
- Mă jur. - Chiar aseară?
- Priviți! - Incredibil.
Uitați-vă și voi!
Vedeți? Ce ciudat! De parcă știa că veniți.
- Aseară? - Da.
- Chiar aseară. - Iar voi...
Cum se spune? Mâna destinului.
- S-au aliniat astrele. - Da.
Asta da mână a destinului. Deci au intrat aseară.
Ai putea chema cumva câinii,
ca să aruncăm o privire, pentru documentare?
Da. Sigur.
O să ne documentăm, părințele.
E exact ca garajul din Detroit.
În afară de tot.
Mașina lui Copeland.
A lovit o altă mașină. Vezi vopseaua de la mașina cealaltă?
Sam a zis că i-a atacat un SUV negru.
Vezi? Se confirmă.
Ia stai un pic!
Cineva a instalat o cameră de supraveghere.
Și încă una ieftină.
Lipsește cardul de memorie. Asta o fi căutat Rosewood.
Nu se leagă.
Raportul poliției nu pomenește nicio cameră.
Asta înseamnă...
Imaginile cu uciderea lui Copeland sunt pe card.
Asta căutau în biroul lui Billy.
Te pricepi să pui lucrurile cap la cap.
- O fi o chestie genetică? - Nu face asta!
- Ce? - Mi te bagi sub piele. Nu încerca...
- Nu ne împrietenim? - Nu.
Bine. Nu ne împrietenim.
- Suntem urmăriți. - De unde știi?
Tu ce ai face în locul lor, dacă nu ai găsi ce căutai?
Probabil că speră să îi conducem noi acolo.
Ai cumva o oglindă pentru fard?
Nu. De ce?
Avem admiratori.
Să mergem!
Oprește, să vedem cine ne urmărește.
Un pic mai aproape!
- Da! - Dră Saunders!
- Vă caută dl George Romslo. - Mersi, Brad. Îl sun eu.
- S-a făcut. - În regulă. Pa!
Acolo.
Ei sunt. Cei doi din biroul lui Rosewood.
Unde naiba sunt? Ar trebui să fie în față.
Futu-i!
Ia zi, a fost greu...
- Ce? - Să-ți schimbi numele.
Am remarcat că l-ai schimbat în Saunders. A fost ușor?
Da.
Multe acte, ca să fii Saunders.
- Da, trebuie să ții morțiș. - Saunders.
Dar e la fel de mișto ca Foley? Foley mă face să zâmbesc.
„Uite, e Foley.”
- Nu? - Ai terminat?
Foley sună puternic. E mai de efect, mai sprințar.
Foley. Jane Foley. Jane Saunders.
Cum se scrie?
S-A-U-N
D-E-R-S.
Saunders.
Bine.
- Ce e aici? - The Eastern.
N-o să te lase să urci. E un club privat.
Bună seara! Numărul de membru, vă rog?
Da. Numărul meu de membru este Pompier 17484.
Iar asta e o inspecție inopinată.
Ce părere ai, porumbel?
Cum ziceați că vă cheamă? Dl comisar Sullivan a trecut recent.
Cu atitudinea asta, închid localul pe loc.
Știți ceva? Pot să mai văd o dată legitimația?
Nu. Fiindcă nu te cunosc și s-au furat multe legitimații aici.
Nu scot legitimația...
Bine, îl sun pe dl comisar Sullivan.
N-ai decât. Dar nu cred că va răspunde.
S-a pensionat, adică a fost dat afară pentru că a băut la serviciu.
N-am știut.
A urinat pe perete.
Ne-am străduit să nu afle presa.
Dorothy Harabeck, legătura cu Primăria. Ce mai faci?
- Bine. - Bun așa.
- Ce capacitate maximă aveți la etaj? - Optzeci și cinci.
Optzeci și cinci?
- Optzeci și cinci? - Bine.
Deci, dacă urcăm, nu găsim peste 85?
Nu vor fi 86, nu-i așa?
- Nu. - Atunci, nu-ți face griji!
Ne lași să urcăm, îi numărăm,
verificăm extinctoarele și plecăm repejor.
Repejor.
Nu am nimic împotrivă.
Mersi, porumbelule.
Sper să fie 85.
„Legătura cu Primăria”. Frumos!
- Te încolțise. - Nu, îmi pregăteam mutarea.
- Era greu de privit. - Serios? Că mi-ai dat altă impresie.
Păreai fascinată de ce făceam.
Îl priveai pe tati la muncă.
Salut, băieți!
Vă datorez scuze.
Nu era Wesley Snipes în poză, ci eu.
Scuze și pentru aia! N-am știut că se va umfla așa. Trebuia să pui gheață.
Lăsați-ne un pic singuri, bine?
Îmi cer scuze, Foley. Dră Saunders, mă bucur să te văd.
Deci lucrau pentru tine. Ce chestie!
Vă pot oferi ceva? Orice? O băutură?
George face un mojito bestial.
Nu, mulțumesc.
Ce căutau la Rosewood?
Billy Rosewood a luat... a furat o probă crucială
de care am nevoie în ancheta mea privind cazul vostru.
Nu sunt polițiști. Cum asta, dle inspector?
Înainte te mai fofilai de mandat înflorind rapoartele,
dar în situația actuală
trebuie să fim atenți la tot ce spunem și ce facem.
Ajută să ai pe cineva în afara ierarhiei oficiale.
Tu știi la ce mă refer, Axel.
De data asta, se pare că au exagerat un pic.
Da, așa se pare, fiindcă au încercat să mă omoare.
Din câte îmi spune Taggart, nici tu nu ești ușă de biserică.
Dar înțelegi că sunt în corzi, nu?
Primarul trage de mine.
Trebuie să recuperez proba care-l disculpă pe Copeland
și voi face totul ca s-o găsesc.
Familia lui merită asta.
Sau Enriquez. Nu-i așa, dle inspector? Și familia lui merită asta.
Îmi place ce văd.
Voi doi, împreună.
Lucrând în echipă. Tată și fiică.
E impresionant cum ați reușit să mențineți o relație atât de vie,
deși ea îi protejează pe aceiași oameni pe care tu vrei să îi bagi după gratii.
Mă uimește că nu te afectează.
Infractori, fie. Dar vorbim de ucigași de polițiști.
Cum te împaci cu asta?
Ne riscăm viața în fiecare zi.
E un adevărat război. Merităm mai mult.
De pildă, Rolexul ăla.
Daytona de aur. E frumos, nu?
Da. Bine ai zis, slujba asta cere multe de la noi.
Și nu dă nimic în schimb.
În orice caz, nu așa ceva. O fi doar în Beverly Hills.
Eu știu că îl merit și mă voi bucura de el.
Mersi că ați trecut.
În ce mă privește, a fost o mare plăcere.
Pantofi de mii de dolari. Rolex. Zău așa!
Am mai văzut polițiști corupți, dar nu ca tipul ăsta.
Ce părere ai?
- Vrei părerea mea? - Da.
Grant știe ce a pățit Copeland.
De acord.
Grant știe că noi știm, deci înseamnă că nu îi pasă.
- Deci ori e prost... - Și nu e.
...ori e puternic. Adică e periculos.
Vezi cum merge? Când mințile sclipitoare colaborează?
- Foley și Foley? - Saunders.
Exact. Foley și Saunders.
Dar îi dai dreptate lui Grant, nu?
- Despre ce? - Despre mine.
Am văzut cum m-ai privit când vorbea el.
Jane, chiar ai ales să aperi gangsteri.
M-am făcut avocat al apărării ca să-ți fac în ciudă?
Nu. Dar hai să nu ne prefacem că nu e culmea culmilor.
Ce am făcut n-a avut de-a face cu tine. Tu nu erai acolo.
Amândoi am dat-o în bară. Da? Să zicem că suntem chit.
Uite mașina ta!
- Da, dar n-am terminat. - Ba am terminat.
Întoarce-te la Detroit! Mai vorbim peste cinci ani.
Dacă te-ai fi dus la psihoterapie, ai fi știut.
Părintele e întotdeauna părinte, iar copilul, copil.
Nu noi am dat-o în bară, ci tu. La revedere!
Bine.
Ați sunat la Rosewood Investigation. Lăsați un mesaj.
Billy, unde ești? Sună-mă!
Vă pot ajuta?
Sunt Nigel Applebottom de la Bon Appétit și mă întrebam...
Știi ceva, las-o baltă! Sunt prea obosit.
Aveți cumva o cameră?
Aveți noroc. Am o cameră cu vedere spre piscină.
- Minunat. O vreau. - Minunat.
Costă 940 de dolari pe noapte plus TVA.
Iubesc Beverly Hillsul.
Clientul de la 10:30 a venit. Sala mare.
Partenerii vă vor pe dv. Firmă petrolieră. Poluare în Alaska.
Posibil acord.
- Clientul v-a cerut personal. - Te sun eu. Bine.
- Numele? - Red Michaels.
Red Michaels...
Domnule Michaels!
Poți să-mi spui Red.
Poftim? Ce faci? Ai spus că pleci din oraș.
Red Michaels nu fuge de luptă.
Dă-l afară. Cu paza, la nevoie.
- Sunt la mine. - Jane!
Aruncă o privire!
E din agenda lui Rosewood.
Îți spune ceva?
Am fost acolo azi. Erau mulți paznici, chiar și pentru Beverly Hills.
Ghici cine mai era acolo?
Tipii de aseară.
Da. Sunt periculoși, Jane.
Dacă nu vrei să stau cu tine, bine.
Dar îți trebuie o gardă de corp. Și un pistol.
O să vorbesc cu Sam. Îmi ascunde ceva.
- Nu mă lași pe mine să vorbesc? - Nu.
- De ce nu? - Fiindcă nu ești avocat.
Dar arăt ca un avocat.
Arăți de parcă vinzi huse de iPhone la mall.
Ce?
Jane, cu asta mă ocup. Asta e viața mea.
O să-l fac să vorbească.
Bine. Iar apoi, te duci la aeroport.
Te vreau afară din oraș. Afară din viața mea. Plecat.
S-a făcut!
Și afară din costumul ăla. De unde l-ai luat?
De la Hollywood. E supertare.
Au cerut 50 de dolari. L-am luat cu 39,99.
- E nasol. - Pentru 39,99 e supertare, frățioare.
A și rimat.
Ia stai! Nu pot lua pilula pentru tiroidă cu cea pentru ficat?
Chiar așa?
Isuse, Maureen! Liniștește-te. Nici nu le-am luat încă.
Și ce se poate întâmpla? Ficatul meu e deja în moarte clinică.
Trebuie să închid.
- E dosarul Copeland? - Da.
Pare deschis.
Pe vremea asta, trebuia să fi fost închis de mult.
Vin de la garaj.
Știați că era o cameră de supraveghere în mașina lui Copeland?
Nu mă surprinde. Era o operațiune sub acoperire.
Și nimeni din echipă nu voia să-mi spună și mie,
dacă tot e cazul meu?
Domnule detectiv!
Supercazul tău de omucidere s-a rezolvat de la sine.
În locul tău, m-aș bucura
și n-aș mai face pe interesantul, futu-i!
Ai înțeles?
Mă scuzați, dar vă puteți uita un pic?
- Nu e echipament standard. - Corect.
Unde e cardul SD?
Exact. Fostul dv. partener a fost la garaj,
iar ieri, Axel Foley a dat târcoale pe acolo.
Se pare că lucrurile devin mai interesante de la sine.
Futu-i!
Ați sunat la Rosewood Investigation. Lăsați un mesaj.
Mesageria vocală.
Mă tot gândesc de ce s-ar ține deoparte atât timp.
- Rosewood nu se sperie ușor. - De-aia sunt îngrijorat.
Iarăși suntem urmăriți. E puștiul tău, Bobby.
Nu e puștiul meu.
Ba e puștiul tău. Am văzut cum vă priveați la secție.
Spune-mi, ați fost împreună, dar acum nu mai sunteți?
Spune-mi, tu ești tot singur?
- De fapt, celibatar. - Nu trebuia să știu asta.
Am să-ți spun lucruri pe care nu le-am spus și trebuie s-o fac.
- E un discurs? - Nu, nu e.
Vorbesc din suflet. Ești singurul meu copil. Nu?
Și am fost tată doar cât tu ai fost fiică.
Amândoi improvizăm. Când tu aveai cinci ani, eu eram tată de cinci ani.
Când aveai zece, apoi 20, iar acum, când ai...
- Hai, ghicește! - Știu câți ani ai.
- Pariu pe o sută că nu știi. - Ba pardon. Chiar crezi asta?
Hai, încearcă! La trei. Unu...
Bronco. La dreapta.
Omoară-i!
Doi...
Nu!
David 14! Focuri de armă! Trimiteți întăriri pe Wilshire cu Doheny!
Nu!
Când încep să trag, fugi.
Sunteți teferi?
Da. Ești în regulă?
- Da. - Da?
Ziua ta e pe 24 martie, ai 32 de ani.
Ochești bine.
Mersi. Apreciez.
Dacă nu trăgeai tu, trăgeam eu.
Ți-e greu să ceri ajutor, nu?
Faci pe psihoterapeutul cu mine?
Poate că e legat de relația ta dificilă cu Jane.
Nu știi nimic despre relația mea cu Jane.
Spune-mi despre relația ta cu Jane.
Nu avem una. M-a lăsat.
Și mie nu mi-e teamă s-o spun. Vrei să știi de ce m-a lăsat?
- Am multe idei. - Nu putea ieși cu un polițai.
Cine sunt ăștia?
Asasini ai cartelului din Adelanto.
- Câțiva au fost arestați în octombrie. - Rosewood i-a arestat?
Da. Dosarul a fost închis din lipsă de probe.
Fiindcă a fost coordonat de Grant.
- De unde știi? - Foley! Treci aici acum!
Scuză-mă!
Și deodată, asupra noastră s-au năpustit gangsterii aceia.
Nu mi-a venit să cred. În Beverly Hills!
Iar Manolo ne-a salvat pe toți.
- A lătrat... - Taggart, ești ofticat.
- Dar trebuie să vezi astea. - Știi ce cred eu?
Că acum trei zile, mă simțeam destul de bine.
Mă trezeam noaptea să mă piș doar de trei, patru ori.
Astăzi, tensiunea mi-a crescut cu 40.
Tenul tău arată fantastic. Orice faci dă rezultate.
Fir-ar!
Billy a lucrat la caz mult.
Sunt aceiași. Trebuia să fi fost închiși.
Am testat cocaina. Era făină.
Billy l-a acuzat pe Grant că a schimbat-o.
Se jura că Grant e corupt. I-am spus că nu are noimă.
Dar îl știi pe Billy. Nu s-a lăsat până n-a enervat multă lume.
E în fișa postului, dacă o faci bine.
El a trebuit să demisioneze.
M-a acuzat că nu l-am susținut. Dar eu îl știu pe Grant.
E un polițist bun.
Eu l-am instruit, pentru Dumnezeu!
A debutat cu mine, în patrulă.
Dar Billy ți-a fost partener 30 de ani. A dat de belea, Taggart.
Haide, omule!
Ia stai un pic!
Ești cumva băgat în asta?
Cum poți să mă întrebi așa ceva?
După patru decenii de prietenie?
- Ce vrei de la mine, Axel? - Să începi să fii iarăși polițist.
Ieși naibii din biroul meu!
Cară-te la Detroit, unde ți-e locul!
Abbott!
La naiba! Treci aici! Ce-i porcăria asta?
Transformi Beverly Hills în Ciudad Juarez.
A fost o ambuscadă. Ce puteam să fac?
Ești suspendat. Fără plată.
Vei fi investigat pentru cum ai anchetat moartea lui Copeland.
Lasă-mi insigna și pistolul. Acum!
Se pare că nu vrei să rezolvi cazul ăsta, șefu'.
Ci doar să îl gestionezi.
Fir-ai al naibii!
- Ce a spus? - Suntem pe cont propriu.
Și chiar nu vrei să renunți? După ce s-a întâmplat?
Știu că a fost înfricoșător, dar asta înseamnă că ne apropiem.
Ne apropiem de ce?
Nu sunt polițistă. Nu trag cu arma.
Nimeni altcineva nu-ți va ajuta clientul și nu-l va găsi pe Rosewood. Doar noi.
Ai dreptate, doar că e cazul meu.
Întâmplarea face să fiu liber.
- Suspendat? - Da.
- Lasă-mă să ghicesc! Prima oară? - Da.
Felicitări! Lucrez cel mai bine când sunt suspendat.
Sunt încântat să mă aflu aici. Ce altceva nu mi-ai spus?
- Mușețel? - Mulțumesc.
Cum te simți?
Sunt bine.
De ce întrebi?
A fost o zi grea. Mă preocup.
Alo! Unde-i zahărul aici?
Ți-l aduc eu.
Am tras niște sfori
și am aflat că vila a fost cumpărată recent cu banii jos.
Știi unde e zahărul și toate alea?
Te simți în largul tău aici.
Poate cam prea în largul tău.
- Cine a cumpărat casa? - Un trust, Ocean Equities LLC.
A cumpărat și vândut câteva vile în ultimii cinci ani.
Au contul la filiala din Century City, Financiero Culiacán.
Culiacán. Sigur e cartelul, spală narcodolari.
- Ce are asta cu uciderea lui Copeland? - E neclar.
Ba nu. Rosewood avea bănuieli despre casa aia.
Casa de alături e de vânzare. Am aruncat o privire.
Dacă intrăm, m-aș putea furișa.
Pare legal.
Bine. Casa se poate viziona.
Numai cu programare.
Cred că știu pe cineva care ne poate ajuta.
„Ach-well”
Serge!
Cât mă bucur!
Bun așa. Bine.
Ea e Jane. Ți-o amintești pe Jane?
Nu poate fi Jane.
E Jane.
E superbă. Îți amintești de mine?
E imposibil să te uite omul, Serge.
- El e Bobby. - Detectiv Abbott.
Ce-ai zis?
Detectiv Abbott.
Hab-at?
Habit? Habity?
- Abbott. - Abbott.
- Detectiv.
Ab. Bat.
Serge.
Ce?
Simt...
Simt chimia.
- Ce simți? - Chimia între ei doi...
- Chimi-miau? - Negativ și magnetism?
Chimia!
- De când sunteți împreună? - Nu suntem împreună.
Nu mai suntem.
Lucrez sub acoperire cu Axel Foley și mă bucur nespus.
Axel, ei doi sunt foarte dulci împreună. Supersexy!
Sunt ca două maimuțici „ți-ți”.
Ca două ce?
Maimuțici ți-ți.
- Maimuțici titi? - Cuplu pe viață.
Nu-mi place cum sună.
Găsește și tu altceva, în loc de maimuțe titi.
Nu spune că negrii-s maimuțe! Și cu accentul ăla o pățești.
Serge! Doamne! Arăți fantastic.
Mai taci! Tu arăți fantastic!
- Tu să taci! - Taci!
- Taci!
Tăceți amândoi.
Ei cine sunt?
Clienții de care ți-am spus.
Un cuplu absolut superb.
Mulțumesc că ți-ai făcut timp.
Sunt Jacqueline, el e soțul meu, Chad.
Iar el e socrul foarte bogat și de succes.
Bună, tati!
Deci, ce fel de casă cauți?
Încerc să caut locul perfect pentru fiica mea și bărbățelul ei.
Și nu vreau să stric surpriza, dar...
poate îi spui tu.
- Ce? - Că ești însărcinată.
- Voi fi bunic! - Bunelu' Axel!
Bunic.
- Bunel e mai jucăuș. - Dar bunic e mai bine.
Copiii sunt o binecuvântare. Da. Unii nu sunt.
Al meu e un ratat.
Are patru ani, dar deja se vede.
Da, e clar. Ochelarist, tot tacâmul. Da.
E șic, nu-i așa?
Doamne, și ce coloane bengoase!
Deci are opt dormitoare, zece băi, piscină, jacuzzi, saună...
- Câte băi are? - Zece.
- Nu mai spune! - Nu! E important.
Când dai o petrecere, ai loc pentru sex.
- Ador petrecerile. - Când ai fost la ultima așa?
- Azi-noapte. - Dispari!
Nu pot. Sunt obosit, vreau la saună.
Ar trebui să mergem toți la saună. N-ar fi drăguț?
Ia-i pe porumbeii ăștia și arată-le sauna!
Eu mă duc să sun la bancă.
Să vii după noi!
Sunteți adorabili. Mai că îmi e silă.
Nu. Mă bucur pentru voi.
Ador iubirea și fericirea. Toate rahaturile alea.
Casa asta e super, nu?
- Da. - E un vis.
- Vă plac băile? - Le folosim.
Absolut. Și eu.
Sunt singură.
Nu!
Da. Am avut pe cineva,
dar îmi poza picioarele pe ascuns și vindea pozele pe net.
- Poftim? - Deci mai vedem. Da.
Să vă arăt garderoba asta!
Oare foștilor ocupanți le-a plăcut casa asta?
Da, cred că și-au propus să mențină nivelul de interes.
„Încă un pic de crem, încă un pic și un strop de baroc.
Dacă nu-ți place, știi unde e ușa mea de alb.”
Doamne! Imiți accente.
Scuze! Soția mea e pasionată de decorațiunile interioare.
Doamne! „Soția.” Tot uit. Vino încoace!
- Bun! - Dragilor!
Gata!
Ashley!
Axel!
Ia stai! Doamne!
Axel? Ashley?
Împreună, am fi cu doi de A.
O să cumperi casa?
Casa asta nu e bună pentru noi.
N-o vom cumpăra. De fapt, e oribilă.
Haideți, mai avem și altele!
- Mersi. Îmi place tavanul. - Nici mie nu-mi place. E grețoasă.
O detest. Nu, e în regulă. Da.
Da. Ce e?
Avem o problemă. Foley a fost în casă.
Isuse! Ți-am spus despre el.
Îi chemăm pe amicii din Sinaloa?
Nu, ajunge cu cadavrele!
Îmi trebuie cardul ăla afurisit.
Mă ocup chiar eu de el.
Unul dintre SUV-uri era sub o prelată.
Are urme de vopsea, după ciocnirea cu mașina lui Copeland.
Și am găsit ăsta.
Am mai văzut.
Armata bruiază semnalul cu ele, ca să nu se poată detona bombele.
Sau suna după ajutor.
- Clientul tău spunea adevărul. - Gata!
Am terminat.
Tu, da. Eu trebuie să mă întorc la Taggart.
Cu ce? Cu tranzacții imobiliare dubioase și niște vopsea?
Grant știe că am fost în casă și au mutat deja mașina.
Îl prinzi pe Grant dacă găsim cardul SD.
Doar Billy știe unde e.
Grant nu era ținta mea. Eu nu caut un ucigaș.
Ci argumente în favoarea lui Sam. Le-am găsit.
Dar unchiul lui Sam? Cum îl cheamă? Chalino?
Da, Chalino. Poate că el vorbește cu noi.
Grant vrea să-i acuze nepotul de omor.
Voi vă auziți în clipa asta?
Voi fi suspendată. Nu aveți jurisdicție. Nici ajutoare. Apelăm la lege.
Aiurea! Încercăm să vorbim cu Chalino și să îl găsim pe Rosewood.
Trebuie să facem ceva.
Sunt o proastă.
Nu era vorba de mine. Nici de cazul meu. Ci de tine.
Am venit aici fiindcă m-am temut pentru tine.
Ai venit pentru acțiune. Așa faci întotdeauna.
Vii în oraș și faci pe eroul.
Tipic Axel Foley.
Am vrut să joc un rol mai important în viața ta. Și am încercat.
- Cum ai încercat? - M-ai respins.
Iar tu ai renunțat. Nu te-ai luptat. Sunt fiica ta.
Toată viața te-ai luptat doar pentru slujba ta.
Evident, eu n-am fost tată. Dar...
Deci tot ce vrei să spui e irelevant.
Pot să-ți spun că, după ce tata ne-a adus în Beverly Hills din Chicago,
am fost foarte furios pe el.
- Ai crescut în Beverly Hills? - Practic, da.
- Ce? - Acum e clar. Polițist de Beverly Hills.
Nu știu de ce fiica ta pare să te urască atât,
dar eu l-am urât pe tata fiindcă era egoist.
Ne-a adus aici. N-am vrut să venim. Apoi, în același an, a părăsit-o pe mama.
N-a înțeles cât de mult ne-a afectat decât recent, acum doi ani.
M-a sunat ca să întrebe dacă poate trece pe la mine.
M-a privit în ochi și și-a cerut scuze.
Mare lucru!
Nu datorez scuze nimănui, da?
Jane e cea care m-a alungat din viața ei. Nu invers.
Am vorbit cu un amic din zonă.
Cică operațiunea lui Chalino e coordonată de aici.
Tipii ăștia vor fi înarmați.
Ai emoții?
Normal, dar nu mă paralizează.
E bine să ai emoții când intri într-un bar plin de arme.
Tu n-ai emoții deloc?
Bobby, sunt din Detroit.
Pentru mine, ăsta e un local de familiști.
Nu e deloc un local de familiști.
- Ce vă aduc? - Două beri.
Îl vezi?
El e Chalino?
- Poftiți! - Mersi.
E artist.
Știi de ce are nevoie orice artist?
- De ce? - Să se simtă apreciat.
- Nu. - Ba da.
- Nu! - Bravo!
Chalino! Doamne!
În viața mea n-am auzit o versiune mai bună a ce oi fi cântat.
Ai o voce de înger. Trebuie să te audă toată lumea.
Tu chiar vrei să te pui cu mine, omule? Mă iei cu abureli? Ce naiba...
Știm că nepotul tău, Sam, e victima unei înscenări.
Va fi închis pe viață în locul altuia.
Am venit cu o ofertă. Îl putem ajuta să scape.
Perfect, tăticu'. Accept.
Acum cărați-vă de aici!
Dar ajută-ne să-l prindem pe Grant.
Ați auzit?
Înțelegeți ce spun? Ăștia sunt sticleți.
Vă vine să credeți că tipii ăștia se poartă de parcă am fi amici?
Dă-mi un motiv bun să am încredere în voi!
Fiica mea îți apără nepotul. Au vrut s-o omoare și pe ea.
- Fiica ta, avocata din Beverly Hills? - Era s-o omoare.
De-aia îl vreau pe Grant la răcoare.
Îl prindem pe Grant, Sam e liber. Toată lumea câștigă.
E ziua ta norocoasă. Haideți să vorbim!
Bine! Sus cu voi! E locul meu.
Deci cum merge cu Grant?
Grant e șeful, tăticu'. Șeful.
Are polițiști corupți la degetul mic,
protejează interesele cartelului.
Droguri. Cu asta se ocupă cartelul. Ești traficant de droguri.
Nu sunt doar atât. Nu mă limita!
Sunt stratificat și complex.
Gata! Vedem că ești stratificat.
Ca o ceapă frumoasă.
Cu sclipici.
Ești un mare solist.
- De ce l-a omorât Grant pe Copeland? - Voia să se lase.
În plus, cică vorbea cu un detectiv particular alb.
Cu Rosewood.
Ce s-a întâmplat cu el?
Cu detectivul?
L-au prins adulmecând prin port, în zona de est, pe unde se aduc drogurile.
Și... Veniți încoace!
Mai mult nu spun.
Mergem în port.
Ar trebui să vă grăbiți.
Diseară pleacă ultimul transport, că lumea a devenit atentă.
- Mersi. - Cu plăcere. O clipă!
Încă ceva.
Dacă-mi trageți clapa, îmi trimit băieții peste voi.
Mai ales peste tine.
Nu vrei asta.
Baftă!
Știi când spuneai deunăzi că tu vorbești sincer despre ce simți?
Da.
- Vreau să fii sincer cu mine. - Bine.
Când ți-a pus pistolul în față, te-ai căcat pe tine?
Am auzit un sunet.
Ca o împroșcare, apoi te-ai strâmbat.
M-am uitat la...
Mâinile sus!
Să vă văd mâinile!
- Ce naiba? - Mâinile pe mașină!
Bine.
Ce e asta?
Dle detectiv Abbott, nu-i a bună.
E o înscenare. Voi...
Nu. Ascultă!
Vai!
Sunt dezamăgit de tine, Axel.
Trebuie să luptăm cu drogurile, nu să punem umărul.
Ai văzut prea multe filme. Instanța nu acceptă așa ceva.
Dar nici nu ai nevoie, nu?
Ne poți ține închiși aici,
apoi îți plătești niște gealați
să ne facă vânt de pe dig și gata.
Știi ceva? Noi doi semănăm mai mult decât îți dai seama.
Amândoi...
suntem gata de orice ca să îndreptăm lucrurile.
Vreau să te întreb ceva.
Tu asculți vreodată ce-ți iese pe gură?
Fiindcă sunt niște abureli de cea mai înaltă calitate.
Ai fost împușcat vreodată la datorie?
Da, am fost.
Hai să-ți arăt ceva!
Boul era să-mi rupă peroneul.
Nu credeam că o să mai merg. Știi ce am primit pentru asta?
Felicitări și o panglică. O panglică afurisită.
Ce crezi că o să-ți dea cartelul?
O pensie generoasă și o vilă în Boca?
Nu-mi permit nici să locuiesc în orașul unde am fost împușcat.
Asta e dreptate?
Eu n-am primit panglică.
Ce panglică era?
Aproape că te admir, Axel.
Continui să alergi pe străzi cu arma în mână,
după toate câte ai pătimit din cauza slujbei.
Apropo, ce face Jane?
Da?
Șefu'? Sunt Renee Minnick.
- Fac patrulă în weekend cu partenera mea. - Felicitări! Ne mândrim cu voi.
Johnny, ce naiba?
Ajută-mă să curăț porcăria asta!
Nu acum, Maureen! Nu vezi că fac gimnastică?
Toate bune, domnule?
Da. Dar să nu vă căsătoriți niciodată!
- Ce vrei? - Poate nu știați.
Grant i-a arestat pe Foley și Abbott pentru posesie de cocaină.
Cocaină? Grant l-a arestat pe Foley?
Ți-ai pierdut mințile.
Pentru Dumnezeu!
Ce naiba?
Futu-i!
Vezi prea multe filme.
Detectiv Abbott!
- Ce naiba? - Ți-am spus. Păcatele tinereții.
- Ce facem? - Vino!
Pe aici.
Futu-i!
Sunt în M-20.
- Aștepți liftul? - Au fugit!
- Alertă! Chemați întăriri! - Futu-i!
Ce? Ce naiba?
Ce este? Unde te duci?
Vino după mine!
- Stai așa! - Vino.
Nu. De ce să mergem pe acoperiș? Nu are niciun sens.
Fiindcă ăsta e pe acoperiș.
Nu. Nu putem face asta. Nu pot. E o idee proastă.
Ești cam negativist. Ăia vor să ne omoare.
Tu ești pilot de elicopter, iar ăla e un elicopter. Mergem?
Futu-i!
Ce naiba? Treci în elicopter!
Am închis clădirea. Nu au cum să iasă.
- Deci mai sunt în clădire? - Da.
- Ce faci? Trebuie să plecăm acum. - Bine. Da.
Mai repede! Nu ne jucăm aici. Haide!
E ca mersul pe bicicletă. Apuci manșa și știi ce ai de făcut.
Ai învățat. Ești în stare. Pornește!
Taci! Să mă concentrez.
Atenție, toată lumea! Ei sunt pe acoperiș.
Decolează. Haide!
- La naiba! Parcă erai pilot de elită. - Am fost, dar nu mai sunt.
Atenție!
- Pari stresat. - Sunt.
De ce?
Am căzut cu elicopterul. De-atunci n-am mai zburat.
- De-aia am plecat din LAPD. - Ce? Ia stai!
Coboară!
- Fir-ar! - Futu-i!
- Fir-ar! - Drace!
Abia acum spui că te-ai prăbușit cu elicopterul?
Nu mi-am dat seama că urma să furăm un elicopter
de pe acoperișul poliției.
Eu nu mi-am dat seama că ești jale ca pilot.
- Propuneam altceva. - Ți-am spus că e o idee proastă.
- Futu-i! - Ce?
Zboară sub radar. Îi urmărim de la sol.
Au luat-o spre vest.
- Ce naiba? - Vrei să taci naibii?
- Isuse! - Gura!
Ce naiba fac ăștia?
Trageți pe dreapta! Adică, aterizați!
E Grant!
- Futu-i! - Trage în noi.
- Mă ia cu leșin. - Nu-ți dau voie.
Doamne!
- Ce naiba? - Pilotează elicopterul!
- Lasă arma! - Te împușc dacă nu pilotezi.
Trag în tine, apoi în mine. Nu mor într-un accident de elicopter.
Ce naiba?
Către toate echipajele! Se îndreaptă spre sediul central al poliției.
O să aterizez.
- Aici? - Da.
Isuse!
Foley! Nu-mi vine să cred. Ai furat un elicopter, la naiba?
Grant!
Grant e acolo!
Futu-i!
Ne-a nimerit.
Ține-te bine!
- Nu mai am rotor! - Ce?
- Mi-a doborât rotorul! - Nu mai ai altul?
- Futu-i! - La naiba!
- Poți să taci? - Futu-i!
- Voi ateriza forțat acum. - Ce?
Aterizare forțată!
- Futu-i! - Nu spune nimic!
Nu, a fost bine. Mai bine decât aș fi făcut eu.
Dar nu cu mult.
Dar mai rău decât ar fi făcut-o un pilot adevărat.
Haide, trebuie să plecăm!
Alo! Ce-i asta?
Ce naiba se întâmplă?
E proprietate particulară.
Avem o mică problemă.
Mai e cineva în elicopter.
Aș vrea să vă ajut. Sincer.
Dar mă puneți într-o situație dificilă. Legal vorbind. Deci...
Pe dracu'! Un om e pe moarte. Trebuie să faci ceva acum!
Futu-i! Bine. Îmi sun avocatul.
Ajutorul meu o va face. Davis, vino aici! Haide!
- Salvează-ne, Davis! - Haide!
E o bătrânică în elicopter, în spate.
Fii un erou!
Ține-ți respirația. Scoate-o de acolo!
Veniți înapoi! Ce faceți?
Trebuie să ne cărăm de aici.
- Tu taci. Fac rost de mașină. - Furt calificat.
Salut, frate! O să fiu sincer cu tine.
Suntem detectivi și ne trebuie o mașină,
fiindcă avem o urgență.
- Arată-mi legitimația! - Nu am.
E o poveste lungă, ne-au făcut-o. Dar hai, ajută-ne!
Te înțeleg. Zău așa.
- Deci îmi dai o mașină? - Nu!
Lucrez aici de zece ani.
Ce vrei să fac?
Să-ți dau o mașină fiindcă suntem la fel?
Frați de culoare, ne ajutăm la nevoie.
Nu. Mi-aș pierde slujba. Nu te superi, nu?
- E în regulă? - Da, haide!
Am trei copii și un câine. Operația lui de șold costă 43.000.
O plătesc cu slujba asta.
Haide, frate! E o urgență.
„Frate.” Ne tragem de șireturi?
- Ești un om bun. - Știu asta.
Ții la familie și la câine. Am dat de necaz.
Ajută un frate!
Dnă Weinstein, cum merge? Lăsați-o, vin îndată!
Nu!
- Așa? - Alt registru.
De-ăsta mi-ești?
Mă bucur să te văd!
Când mi-ai zis să tac, la asta te refereai?
Bine, domnule detectiv Abbott.
Unchiule John!
Poți vorbi?
- Grant i-a arestat? - Da. Apoi au evadat.
Au fost dați în urmărire, dar nu știu cine lucrează pentru Grant.
Trebuia să-l fi ascultat pe Billy.
Tatăl tău nu te-a contactat, nu?
Fir-ar!
Am spus ce nu trebuia. N-a fost bine.
Termină! N-o arată întotdeauna, dar ține la tine ca la ochii din cap.
Sunt Axel. Lasă-mi un mesaj.
Bună! Vreau neapărat să vorbim.
Am spus unele lucruri.
Sună-mă și promit să îți răspund.
Condu!
Chalino ăsta putea să fie mai precis.
- Crezi că mințea? - Nu știu. Trebuie să mai căutăm.
Ce-i cu astea?
Alo!
E camionul de la vila cartelului.
Tipii ăia nu par sindicaliști.
Categoric nu.
Aia de colo e mașina lui Rosewood.
Cea albastră, cu chestia aia pe acoperiș. Haide!
Bine. Vino încoace!
Da, vino!
O să-ți spun unde e cardul.
Am ascuns cardul...
într-un locșor numit...
„Duceți-vă dracului.”
- De ce a durat atât? - Am vizitat orașul. Îmi place LA-ul.
Fumul de la incendiile de pădure îi dă un aer magic.
Nu mă face să râd!
- Detectiv Bobby Abbott. - Billy Rosewood.
Știu. Trebuie să ne grăbim.
Aproape au terminat de încărcat cocaina.
- Nu strică un cartuș în plus. - Billy Rosewood. Mi-ai lipsit!
Futu-i!
Unde naiba ai ascuns cardul?
- În cuțitul lui Rambo, la birou. - Să-i spunem lui Jane!
Jane!
Bună, Axel!
- Grant? - Da.
Unde e ea?
Jane? Jane e bine.
Dar să știi că nu-mi ușurează misiunea.
De fapt, ce-ar fi să-mi faci o mare favoare
și să-mi aduci cardul și camionul, până nu fac ceva ce aș putea regreta?
Unde e?
Suntem la depozitul Sunset Point, pe Alameda.
Ai o oră.
Zi-le celor din cartel să nu-i ucidă până nu primesc cardul. Terminați aici!
Zi-le să spargă tot!
Jane e la ei.
Ai spus fără cadouri.
Ce frumos! Pamperși.
Frumos din partea voastră. Mulțumesc.
- Alo? - Jeffrey!
Foley? Nu-mi spune că iar te-au arestat!
- De două ori, dar am fugit. - Glumești, nu?
Localizează telefonul lui Jane. Trebuie să știu unde e.
- Bun. Deci nu glumești. - Jeffrey, e în pericol.
Bine. Pe Beverly Crest, la 738.
Jigodia aia minte. E la vila aia.
- Telefonul e pornit. Nu s-a mișcat. - Sună-mă dacă o face!
Bine. Axel, ai grijă de tine!
Da. Bine. Să am grijă. Vrea să fiu în siguranță.
- Sunteți în siguranță? - Eu, da.
- La mijloc nu e centură. - Dă-o dracului! Suntem pe muchie.
Ne vor trebui întăriri.
Suntem fugari, într-un camion cu cocaină. Nu e o idee bună să chemăm întăriri.
Ce faci?
Ce naiba faci?
Aduc întăriri.
Mi-ai lipsit, Axel!
N-am mai fost în postura asta.
Te înveți.
La striptease te-a dus?
Nu-l duc la niciun striptease.
De ce nu?
A făcut sex cu fata mea.
Nasol moment.
Atenție!
O ia razna Taggart.
Adio întăriri!
- Cât mai avem? - Zece minute.
Care e planul, inspectore?
Iei cardul, îl omori pe tata?
- Totul se rezolvă? - Foarte isteață. De la Foley ți se trage.
Știi care a fost marea mea problemă cu tata?
Se concentrează ca un maniac. M-a scos din minți.
Nu se lasă. Acum, asta e problema ta cea mai mare.
Baftă, boule!
N-am nevoie de baftă, păpușă.
Eu decid ce se întâmplă.
Enriquez, Copeland, Rosewood, Foley.
A mai rămas doar cineva. Tu.
Când oamenii vor afla că tatăl tău a fost ucis de cartel,
le va fi ușor să creadă și vor spune:
„Axel Foley! Mă mir că a supraviețuit până acum.”
Dar preacurata lui fiică, Jane Saunders? Ce s-o fi întâmplat?
Poate conducea în viteză pe Mulholland
spre secția de poliție, să afle ce a pățit tăticul,
a luat un viraj cu viteză prea mare
și a căzut în gol, de pe faleză,
de data asta fără un cablu care s-o prindă.
Baftă!
Ține ochii pe ea!
Sus!
Du-te! Te acopăr eu.
Jos armele!
La naiba, Foley! Iar începem.
Nu mai are gloanțe.
Haide, lăbarule!
Taggart!
Billy! Arăți ca naiba.
Pe mine m-au torturat două zile.
- Tu ce scuză ai? - Ține!
- Ce să fac cu el? - Să tragi în tipii răi.
Nu trebuie să fie acum, dar aștept niște scuze.
Isuse, Billy.
Ți-am salvat viața și mi-o risc pe a mea.
Doar că aș vrea să aud cuvintele.
Știi ceva? La naiba cu ei!
Hai să-i ciuruim! La trei.
Planul are două hibe, Billy.
Una, ești dus cu capul. A doua, nu cred că mă pot ridica.
Jos armele!
Isuse! Unele lucruri nu se schimbă niciodată.
Silva! Treci aici!
Unde e ea?
Axel Foley! Chiar că ești dat naibii.
Și ți-o spun ca pe un compliment.
Jane!
Ce naiba facem aici, omule?
Doi polițiști singuri și bătrâni, nu? Ne omorâm între noi? Ce rost are?
Lasă arma jos!
Bine.
Mi-am pierdut familia.
Soția a divorțat.
Copiii nu vorbesc cu mine. Și pentru ce?
Nu-ți ascultă nimeni balivernele. Nu ești polițist. Ești un criminal!
Jane!
Nu!
O să te faci bine.
- Trebuia să te fi susținut, Billy. - Nu mai spune!
Vino încoace!
Nu. Gata, ajunge!
- Ești așa de crispat. - Mă ține spinarea.
Futu-i, Axel!
Vă rog! Veniți separat la spital, bine?
O să își revină.
Aveți de ales. Carne cu garnitură ori...
De fapt, atât.
Ce fel de garnitură?
Atât scrie.
Au trecut doar câteva zile și, deși dă semne de ameliorare,
o să mai rămână o vreme aici.
- Pot să îl văd? - E la etajul doi.
Mulțumesc.
Bună! Ce doriți?
Un burger cu cartofi prăjiți și un shake de vanilie.
- S-a făcut. - Mersi!
M-am gândit eu că ești aici.
- Mănânci ceva? - Nu mi-e foame.
Cum te simți?
Excepțional. Nu simt că picură nimic.
Deci e bine.
- Ce am ratat? - Grant și alți cinci, morți.
Trei suspecți, spitalizați sub pază.
Și clientul tău?
Judecătoarea a primit cardul. Procurorul a retras toate acuzațiile.
Cu plăcere.
Sigur ești bine?
- Trebuie să ne întoarcem. - N-am nimic.
Vreau să-ți spun ceva. Aveai dreptate.
Când ai spus că părintele e tot părinte, iar copilul, tot copil.
Chiar așa e. Și...
am dat-o în bară cu asta.
Și îmi pare rău.
Păi...
știi când ai spus...
că ai fost tată tot atât cât am fost eu fiică?
Niciodată n-am privit lucrurile așa.
Și, da, părintele are răspunderea,
dar acum și eu sunt adultă.
Deci mai am o șansă?
Uite cum facem! Întâi te însănătoșești. Apoi, mă suni și discutăm.
Și, nu știu. Poate rămâi mai mult.
Spui întotdeauna că ești iubit în Beverly Hills.
Bine, așa facem.
Sunt foarte mândru de tine, Jane.
Zău că sunt!
Hai înapoi, tată!
Bun așa. „Tată.” Îmi place. Mult de tot. Da!
- Mă ajuți să mă ridic? - Da.
E mai ușor să mă așez decât să mă ridic.
Așa.
„Tată.” Știi că mai e doar un pas până la „tăticule”.
- Uită-te la tine! Începi. - Da, era... Ia-ți poșeta.
„Poșeta”. Deodată, îmi văd viitorul.
- Ce? - Unul în care ai 83 de ani.
Am fost împușcat, de-aia merg așa. Nu înțelege greșit!
Nu era nevoie să fii împușcat ca să ieșim.
Nu. Dar a ajutat. Recunoști, nu?
Dacă nu eram împușcat,
nu traversam acum strada împreună.
Doar promite-mi să nu mai pleci!
CÂTEVA ZILE MAI TÂRZIU...
Șefu', pot să-ți pun o întrebare personală?
Nu.
Cât de des faci dragoste cu Maureen?
- Billy, ce naiba? - Ajută în căsnicie.
Coboară! Dă-te jos în clipa asta! Afară!
Nu!
Sunteți cea mai jalnică echipă de filaj din toate timpurile.
- Din istorie. - La naiba!
A trecut doar o săptămână. Trebuia să fii în spital.
Iar voi trebuia să fiți atenți să nu cumva să ies de aici, nu?
- Jane v-a pus? - Ne facem griji pentru tine.
Nu e nevoie. Sunt bine.
A trebuit doar să ies un pic. Acolo sunt doar boșorogi bolnavi.
Toată lumea tușește, geme, gâfâie și se vaită.
- Taggart, e mediul tău. - Nu mă amesteca în asta!
- Voiam o friptură, atât. Sunt lihnit. - Nu.
Îmi dau mâncare de spital.
- Axel. Nici vorbă. - Vreau hrană adevărată.
Ce? Nu vreau scandal, doar o friptură.
Hai! Să mergem! Mă cunoști. Mă înțelegi. Știi că am nevoie.
N-o face, Billy!
Șefu'! Amândoi știm că o voi face.
La naiba! Luăm câte un antricot!
- Așa te vreau. - O dată trăiește omul.
- Hai, s-o facem! - Jane nu află nimic. E un ordin.
- Nu, la naiba! - Nimic!
O să fie fantastic. Aveți încredere în mine!
Subtitrarea: Nicu Teodorescu