Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A Szülőbolygó birodalmának peremén,
a Mara nevű óriás gázbolygó körül kering egy apró, Veldt nevű hold.
Szerény földművesek élték itt egyszerű, dolgos életüket a falujukban,
amíg egy csatahajó árnya nem vetült a földjeikre.
A hajó parancsnoka, Noble admirális
többet követelt, mint amit Veldt népe adhatott.
Így hát egy Kora nevű nő és egy Gunnar nevű férfi
útnak indult a faluból,
hogy harcosokat toborozzon a csatahajó ellen.
A Neu-Wodin csatlakozott hozzájuk a nagy Tarak.
Daggus bányáiban az ádáz Nemezis.
A Pollux arénájában az önfejű Titus tábornok.
Sharaan bolygóján pedig
Véresbárdú Darrian és hadnagya, Milius.
Egy rajtaütés során Gondival lebegő dokkjainál
Kora diadalt aratott Noble admirális felett,
és összetört testét a sziklás parton hagyta.
A győztes harcosok visszatértek a Veldtre a fizetségükért,
miután a csatahajó fenyegetése elhárult.
Ők legalábbis így hitték.
Cassius parancsnok!
- Életben van? - Igen.
Épphogy.
De messze még a felépülés.
Jó időre leálltak az agyi funkciói.
Nem tudjuk, milyen súlyos a károsodás.
Ha majd kihozzuk a bábjából, kiderül, mi maradt belőle.
A légutak tiszták.
Segítség nélkül lélegzik.
Admirális!
Admirális, én vagyok az!
Cassius?
Igen.
Hol vagyok?
A hajóján, uram.
A Király Tekintetén.
Gondival körül keringve várakoztunk,
reménykedve a felépülésében, uram.
És a régi isteneknek hála, az imáink meghallgattattak.
Cassius, ide hallgass!
A Veldten van.
Kicsoda?
Ki van ott?
A Sebejtő.
A Veldten van.
Irány a Veldt!
Igenis, admirális!
Úgy lesz.
2. RÉSZ A SEBEJTŐ
Hagen vagyok.
Ő itt Den.
Isten hozott szerény falunkban! Bizonyára fáradtak, éhesek vagytok.
És szomjasak.
A közösségi házban étel-ital vár rátok.
Gyertek! Meglátjátok, milyen vendégszerető a népem.
Az urakikat vigyük az istállóba!
Visszatértek!
És milyennek tűnnek?
Erősek, mint a harcosok.
- Hányan vannak? - Hatan.
- Korával és Gunnarral. - Hatan.
Úgysem számít majd, milyen erősek, nem igaz?
Cassius parancsnok!
Katona! Bízom benne, hogy minden rendben.
Igen, uram. Minden terv szerint halad.
Nem történt semmi szokatlan?
- Nem, uram. - Rendben.
A betakarítás a terv szerint történjen meg,
és álljon készen az érkezésünkre öt nap múlva!
Öt nap?
Gyertek!
Egyetek! Bizonyára éhesek vagytok.
Rendben.
A falusiak bőséges ételt és italt biztosítottak
hűségük jeléül, és hálából az érkezésetekért.
De hol vannak a többiek?
Ti mit éreznétek?
Ha nem lennétek képesek megvédeni az otthonotokat?
Ha másoktól kellene kérnetek, hogy az életüket adják értetek?
Be kellene látniuk, hogy nem szégyen az ittlétünk.
Lenyelni a büszkeséget, segítséget kérni, maga a bátorság.
- Köszönöm. - Igen.
Ami azt illeti, senkinek sem kell az életét áldoznia.
A védekezés szükségtelen.
- Noble admirális halott. - Mi?
- Halott? - Ez igaz?
Még egyszer el kell mondanod. Nem hiszi el.
Halott.
Úgy véled, nem térnek vissza?
Így van.
Ha meghal az admirális, a birodalmi protokoll szerint
azonnal vissza kell térniük a Szülőbolygóra.
Akkor még nagyobb hálával tartozunk...
Tévedtek!
Most érkezett a hír.
Öt nap múlva itt lesznek.
Ez igaz?
- Öt nap? - Igen.
Nem azt mondtad, hogy megölted Noble admirálist?
Megöltem. A teste szétzúzódott a sziklákon. Halott.
A protokoll megszegése, ha admirális nélkül tér vissza ide a hajó, nem?
Ez igaz.
De a halál sem tántorítja el a Szülőbolygót a terveitől.
Nagyobb szükségük lehet a gabonára, mint hittük.
- Hagen! - Igen?
Hívd össze a falusiakat! Hadd beszéljek velük!
Rendben.
Sötét napok várnak ránk.
Ha eljön az idő...
talán mindannyiunknak együtt kell helyt állnunk
a harcban, testvérekként.
A sikerhez
kölcsönös bizalomra van szükség.
Idővel megtanítunk titeket harcolni.
De először mutassátok meg nekünk ti az erőtöket!
A föld erejét.
Ha nem cselekszünk gyorsan, a falutok pusztulása
biztosra vehető.
Mennyi időbe telik betakarítani a termést?
Fél ciklusba a Mara körül.
Nem, három nap alatt el kell végezni!
- Mi? - Az lehetetlen!
Minden épkézláb férfira és nőre szükségünk van.
A gabona a legfontosabb fegyverünk.
Nélküle könnyen elpusztíthatnak minket a magasból.
Ha gyorsan betakarítjuk a termést,
tárgyalási alap lehet, és pajzsként is felhasználhatjuk.
Most pihenjetek!
Hajnalban megkezdjük a munkát.
Hallottátok.
Hajnalban.
Szerinted tudnak majd bízni egymásban?
Félnek.
A kívülállóktól, a közelgő csatától, féltik az életüket.
Bízni? Nem is tudom.
Remélem, lesz bátorságunk ellenállni és harcolni, ha kell.
Én nem tudtam, milyen lesz harcolni.
Hogy mennyire félek majd.
Félsz a haláltól.
Semmi baj. Mindenki fél tőle.
Abban a percben nem gondoltam a halálra.
Ha előtte kérdezed, mit érzek,
azt felelem, hogy rettegek.
És tényleg féltem.
Ennyire még életemben nem féltem.
Mitől féltél annyira?
Ha nem a haláltól?
Miattad.
Attól, hogy elveszítelek.
Amit Noble mondott...
hogy te vagy az univerzum legveszélyesebb bűnözője.
Egy egyszerű szökevény nem az.
Emlékszel, hogy meséltem, Balisarius nevelt fel.
Az Impérium régense.
És hogy Issa hercegnő testőre voltam.
Igen.
És hogy kitüntetett harcos voltál.
A királyi család barátja.
Mi történt velük?
A lánya gyógyító befolyása miatt
a király sok mindent kezdett másképp látni.
Az utolsónak szánt csatahajó avatása volt.
A hódítás korának jelképes lezárása.
A hagyománynak megfelelően a király avatott fel minden hajót,
de most más volt a terv.
Ez lett volna a hercegnő első királyi feladata,
az első hivatalos megjelenése.
A hajó a Béketeremtő nevet kapta, a hercegnő pecsétjét viselte.
Van valami, amit pontosan kell értened. A nevelőapám hű leánya voltam.
Nem tudtam volna elárulni, dacolni vele.
Azt mondta, a hercegnőnek meg kell halnia.
És így is történt.
Apám azt mondta, nem nézi ölbe tett kézzel,
hogy ez a gyermek tönkreteszi a háború gépezetét,
amelyért annyi áldozatot hoztunk.
Hittem, hogy Balisarius megvéd engem, és a Birodalmat, amelyet annyira szeret.
Vigyázz!
Különös.
Valami baj van.
Balisarius!
Hol vannak a kálik? Miért nem ég a tűz?
Balisarius, hozzád beszélek!
Felelj, ember!
Issa, fuss! Issa!
Te aljas féreg!
Ne!
Tedd meg!
Mire vársz?
Mire vársz, gyermek?
- Tedd meg! - Ne!
- Tedd meg! Öld meg!
- Öld meg! - Ne!
Megbocsátok neked.
Ne!
Mit tettél?
Fogjátok le!
Íme, uraim!
A királyi család gyilkosa.
Egy idegen.
Az etnikai tisztátalanság ocsmány terméke.
Gyilkos!
- Gyilkos! - Gyilkos!
- Megölted őket!
- Áruló! - Kígyó!
Söpredék!
Elverekedtem magam a hajóig.
És azóta törvényen kívüliként élek.
Megfordult bennem, hagyom, hogy megöljenek, nem állok ellen.
De a gyermek utolsó szavai...
A megbocsátás.
Csak úgy őrizhettem meg az emlékét, ha elmenekülök.
És megpróbálok több lenni...
egy fegyvernél.
Több egy fegyvernél.
Mind erre törekszünk.
Több vagy.
Jó reggelt!
Ébresztő mindenkinek! Ébresztő!
Felkelni, emberek!
Munkára!
Gyerünk, lusta népség! Ébresztő!
Nincs sok időnk!
Parancsnok, a vezető egészségügyi technikus.
Kapcsolja!
- Eresszenek! - Parancsnok, jó lenne, ha lejönne.
Ez felségárulás! Ez az én hajóm!
A régi istenekre, ezért hadbíróság elé álltok!
Esküszöm! Mind meghaltok! Nincs szükségem rátok!
- Jöjjön le, kérem! - Indulok.
Mindenkivel saját kezemmel végzek!
Admirális, erre nincs felkészülve.
Még mindig én vagyok a hajó parancsnoka!
Mit bámultok? Gyávák!
- Ez árulás! - Üdvözlöm újra körünkben, uram!
Készen áll a parancsnokságra?
Igen. Utasítsa ezeket az idiótákat, hogy engedjenek el!
Uram, a protokollt kell követnünk, mielőtt újra parancsnok lehet.
Vizsgálatokat kell végeznünk, hogy ön mentálisan és fizi...
Hadd segítsek a kiértékelésben!
Lecsatlakoztatni!
Mikor érünk a Veldtre?
Pár nap múlva, uram.
Admirális, elnézését kérem a sebhely miatt,
amit ez a hozzá nem értő csapat hagyott! Bizonyára eltávolítható.
Nem.
Hagyják csak!
Ő ejtette rajtam.
Amikor átadom Balisariusnak,
és a testét közszemlére tesszük a szenátus előtt,
lemeztelenítem a mellkasom.
És ez lesz a jelképe annak, hogy én büntettem meg a Sebejtőt,
és én állok népem előtt megmentőként.
Hogy halad a betakarítás? A falusiak nem lázonganak?
Nem, uram.
Minden a terv szerint halad.
A jelentéstételeinél nem láttam Faunust vagy Marcust.
A falusiakat hajtják, uram.
Hogy gyorsabban dolgozzanak.
- Rendben. - A munka megállás nélkül folyik.
Az érkezésük idejére a gabonát
mind lisztté őröltetjük.
Kitűnő, közlegény!
És ha a falusiak betartják, amit ígértek,
talán könyörületesek leszünk.
Ezek a kutyák kemény bánásmódot érdemelnek.
Valóban?
Meglátjuk...
ha végeztünk.
- A lemészárolt királyért! - A lemészárolt királyért!
Egyértelmű, hogy Faunus, Marcus és a többi halott.
A Sebejtő ott van velük.
Úgy fest, az ifjú közlegény átállt.
Emberek, ha szabadna...
Üdvözölni akartam új barátainkat.
Átadni nektek ezeket a szerény ajándékokat.
Tudom, hogy mind
gazdagabb, előkelőbb helyekről származtok,
ezért remélem, nem sértek meg senkit egyszerű ajándékaimmal.
Hálával készítettem őket.
Amikor először láttalak titeket megérkezni a faluba,
úgy éreztem, Titus tábornok olyan, mint maguk a hegyek.
Erős és mozdíthatatlan.
Köszönöm.
Tarak!
A lelked megzabolázhatatlan,
de nemességed tagadhatatlan.
Mint a jávorszarvas.
Köszönöm.
Az ifjú Milius...
úgy ragyog ránk, mint a nap,
melegséget és vigaszt hoz,
állhatatos és igaz.
Köszönöm.
Nemezis!
Ádáz, mint a vihar villámai,
de életet adó esőt hoz.
Ez az élet forrása.
A vihar mindannyiunk édesanyja.
Köszönöm.
Gunnar!
Te vagy a mi szívünk.
Reményt adsz nekünk.
Gyönyörű! Köszönöm.
Ezt nézzétek!
És Kora.
Te vagy a mi farkasunk, aki fogát vicsorítva védelmez minket.
Csak te menthetsz meg minket a pusztulástól.
Egyesíted mindannyiunk erejét.
Együnk!
Minden rendben?
- Igen? - Igen. Persze.
Egészségedre!
- Den, mutasd meg még egyszer! - Készen álltok?
Ez az!
Jól van.
Ma megkezdjük a felkészülést a védekezésre.
A gabonát idehozzuk a faluba,
hogy ne lőjenek ránk a magasból, mert akkor a gabona is megsemmisül.
Az Impérium hátrahagyott fegyverei
segíteni fognak az ellenállásban.
Páncéltörő robbanóanyag-detonátorok.
- Vannak adóvevőink is. - Jól van.
A vér nem jön ki egykönnyen, de megpróbálhatjuk.
Ne, tökéletes így! Hagyd csak! Van még több is?
Persze.
Gyűjtsetek össze minden vadászfegyvert a faluban!
Minden kést!
Minden töltényt!
Védőárkokat ásunk, hogy meglepjük őket.
Rendben.
Astrid! Lássuk, mit tudsz!
Várj!
Könyököt be!
Szemek nyitva!
Jól van! Ma megtanuljuk a támadás és a védekezés alapjait.
Az aratószerszámaitokat fegyverré alakítottuk.
Most megpróbálkozunk...
ezzel.
Igen.
Mint egy igazi profi.
Remek!
Egész jó!
Született tehetség.
Tessék!
Mehet!
Megy lefelé!
Ez Kora hajója.
Rossz bőrben volt, amikor kihúztam.
Mióta van itt?
- Két évszak óta. - Gyerünk!
Kora hajója még most is ott van a keleti hegyekben.
Verejtékkel és közös erővel levonszolhatjuk.
Komoly fegyver lehet.
Nahát, még működik!
Kapaszkodj!
- Mennyi? - Van 15 vadászpuska...
- De nem az számít, hány van. - Az, hányan tudnak bánni vele...
- Ivarnak nem kellene fegyvert adni. - Egyetértek.
Kiélesítjük a pengéket.
- Csak ki kell találnunk, mit... - Ide hallgassatok!
Nem szokásom kiönteni a lelkem.
Mind tudjuk, egyénenként mi a feladatunk.
Azért vagytok itt, mert azt akarom, hogy tudjátok, kivel fogtok küzdeni.
Mindenkinek el kell mondania az igazat.
Én kezdem.
Sarawu.
Balisarius régens engem küldött, hogy a hajómmal félemlítsem meg
Sarawu parlamentjét,
hogy egyértelmű legyen, ne szavazzanak az elszakadásra
a Birodalomtól.
De Sarawu bátor népe a szabadságra szavazott,
engem pedig utasítottak, válaszul nyissak tüzet a fővárosra.
Megtagadtam a parancsot, és a hajómat lelőtték.
A roncsok közül előkúszva
harcoltunk a Szülőbolygó serege ellen, de elfogyott a muníciónk.
Tudtam, az embereim a halálig kitartanak mellettem.
Alkut kötöttem.
Az embereim életéért cserébe feladom magam.
Könyörögtem a régensnek, kímélje meg az életüket.
De Balisarius régens nem ismer irgalmat.
Büntetésül a szemem láttára végeztette ki az embereimet.
Egyedül döntöttem úgy, hogy dacolok Balisariusszal.
Minden nap eszembe jutnak azok, akik értem haltak meg.
Megadtam magam, ezzel elárultam a bátorságukat, és halálra ítéltem őket.
Ilyet többé nem teszek!
Soha nem adom meg magam!
Ezt tudnotok kell, mielőtt eldöntitek, holnap követni fogtok-e.
Még sosem vívtam olyan csatát, mint ami most következik.
De egy ehhez hasonló helyen nőttem fel.
Amikor a világom egén csatahajók jelentek meg,
a törzsem véneitől vártam útmutatást, mit tegyünk.
Reszkettek,
behódoltak, és mindent megadtak nekik, mert féltek harcolni.
„Ugyan mit tehetnénk a Szülőbolygó hatalma ellen?”
Aki túl gyenge vagy öreg volt a munkához, azt megölték.
Minket, többieket szétszórtak az univerzum munkatáboraiban.
Családokat szakítottak szét.
A népemnek írmagja sem maradt.
A táboromat az ellenállók szabadították fel.
Új családra találtam, akik megmutatták, másképp is lehet.
Tehát amikor itt az idő...
az életemet adom a falu védelméért, ha kell.
Kiállni és meghalni az otthonért.
Remélhet az ember ennél nemesebb véget?
Korábban volt egy életem.
Mintha nagyon rég...
lett volna.
Egy kis halászfaluban éltünk.
Az Impérium katonái mindenkit lemészároltak.
Békében éltünk.
De ez nem volt mindig így.
Egykor, régen...
harcosok voltunk.
Én soha nem öltem embert azelőtt,
nem ontottam vért
a saját vérem előtt.
A fájdalmam dühhé változott át.
A dühöm pedig bosszúvá.
De az őseim vérszomja még ott élt abban az ősi kesztyűben.
A vérem felébresztette.
Megmutatta, hogyan harcoljak.
És újjászülettem.
De azon a napon
a bosszú eszköze lett belőlem.
És igen...
Igen, megölöm őket.
A szüleit egyikünk sem választhatja meg.
Az én szüleim uralkodók voltak.
Atyám, a király
személyesen adta át a feltételeinket a Szülőbolygó hadseregének.
Válaszul a holttestét küldték vissza, és inváziót ígértek.
Anyám akkor azt mondta: „Egy fiú az apja halála után válik férfivá.
A hercegből akkor lesz király.”
Akkor sírtam utoljára.
Nem sokkal később a csatahajóik sötét árnya vetült az egünkre.
És anyám a becsület miatt nem volt hajlandó elmenekülni.
Maradni akartam, hogy megvédjem,
de a királyné tudta, óvni kell a vérvonalat és a trónt.
Azon a napon anyámat...
és a világomat is elvesztettem.
Kicsempésztek a bolygóról,
egy közeli fényes csillagra tartó menekülttranszportban bújtattak el.
Kötelességből menekültem el,
hogy megőrizzek egy immár nem létező királyságot és vérvonalat.
Megfosztottak a lehetőségtől, hogy megvédjem őket.
De ennek vége. Ha itt végeztünk,
oda indulok.
Haza.
Hogy vezekeljek...
a becsület nevében elkövetett hibáért.
Kora!
Te még nem szóltál. Neked mi a történeted?
Hadiárva vagyok.
A katonaélet fegyelme illett hozzám.
Egy olyan csatahajón szolgáltam, mint A Király Tekintete.
Sosem volt családom, és azt hittem, találtam egyet.
Aztán a Veldten minden megváltozott.
Ez a hely tanított meg arra, milyen az igazi otthon, a család.
Kívánsz még hozzátenni valamit?
Nem.
Biztos?
Milyen a forrásvíz?
Micsoda?
Titus már több napja
úgy tesz, mintha inna,
mert nem akarja, hogy tudjuk, milyen fontos a következő csata.
Tényleg víz.
A régi történeteket nehéz elengedni.
Így igaz.
Barátaim...
Csak annyit mondhatok,
köszönöm, hogy eljöttetek ebbe a faluba, és reményt adtatok nekünk.
Köszönöm.
Nem tudom, mi lesz velünk holnap estére.
Imádkozom, hogy a múltatok ne legyen ilyen súlyos teher.
Jól beszélsz. Erre iszunk!
A falu készen áll.
Jól van. Maroknyi katonát fognak csak ideküldeni a gabonáért,
és mi legyőzzük őket.
Minden erőnket bevetjük, nem tanúsítunk irgalmat,
senkit sem kímélünk, aki a földünkre lép.
És aztán?
Tárgyalunk velük?
Gondolod, meghallgatnának?
Igen.
De ha rosszul alakul a dolog, ami megeshet,
a hajó legyen működőképes,
és reggel rejtsétek el szem elől!
Meglesz.
Víz.
Ez komoly, Titus?
És Titus tábornok.
- Természetesen. - Így szólíts!
Üdv, James!
Tudod, az utolsó, aki így szólított,
a Mechanicas Militarium egykori parancsnoka volt,
és a karomban halt meg.
Sajnálom.
Semmi baj. Szeretem ezt a nevet.
A hallatán remény fog el.
Tudod...
egy olyan világ emlékeit táplálták belém, amit soha nem fogok látni,
hűséget egy király iránt, akit nem szolgálhatok,
szeretetet egy gyermek iránt, akit nem tudtam megmenteni.
De ahogy ezt a nevet mondod,
lehetővé teszi számomra, hogy érezzem...
miért létezem.
Ezért mentetted meg Samet?
Nem tudom biztosan.
Azt tudom, a gondolat, hogy neki baja eshet,
megnyitotta egy elzárt részemet.
Választasz, melyik oldalon állsz.
Egyformák vagyunk, arra terveztek minket, hogy értük öljünk.
Értsd meg, az ő rémálmuk az, hogy mi ketten összefogunk!
Nem azért, mert erre utasítottak minket,
hanem hogy megvédjük, amit szeretünk.
Tudnod kell, hogy nem győzhetsz.
Minden készen áll.
Csatahajó.
Fejezzétek be! Gyerünk!
Gyorsan!
Fejezzétek be a munkát! Mindenki a helyére!
Takarjátok le!
Ezek az új formációk.
A gabona.
Egy épület mellé halmozták fel, hogy megkíméljük őket.
Ott és ott pedig fedezéknek használják, onnan lőnek majd.
Ügyes!
Ezt nem egy földműves tervelte ki.
Úgy fest, Titus tábornok még nem itta el az eszét.
Nézzük csak!
A hőkamerák szerint sokan vannak a közösségi házban,
a falu legmagasabb pontján.
Nyilván nők és gyerekek.
Jó. Igyekszünk elkerülni a fegyveres összecsapást a faluban.
Míg én tárgyalok, a krüpteia elfogja a nőket és a gyerekeket.
Egy kisebb páncélos kontingens landol.
Nem lesz szükség rá, ha kést tartunk a védtelenek torkához.
Majd meglátjuk, mennyire harciasak.
Mindenki menjen be!
- Gyerünk! Gyorsabban! - Indulás!
Befelé! Gyerünk! Mozgás!
Nem is üdvözöl a falu?
Hol marad a baráti ölelés?
Azt a kupa sört sem kaptam meg.
Arthelais!
Mondd, mit akarsz itt elérni?
Ugyanazt, amit legutóbb.
Megölni téged.
Igen.
Minő megtiszteltetés!
Egy sebhely, a Sebejtő saját kezétől.
Nincs szükség a vérontásra.
Esélyt kínálok, hogy elkerüljük.
Tudod, mit kapok Balisarius régenstől,
ha térdre kényszerítelek előtte?
Gondolom, szenátusi helyet akarsz cserébe.
Azt érdemlem!
Vigyél elegendő gabonát az embereidnek a visszaútra a Szülőbolygóra!
Se többet, se kevesebbet.
A falusiakat nem bántod.
Jelentsd Balisariusnak, hogy a harcosok elmenekültek!
És ne vigyek el semmit, igaz?
Egyáltalán semmit?
Vidd az életeteket!
Te döntesz.
Szégyen és lefokozás, vagy a levágott fejed.
A hajód lesz a sírod.
A családok, a Szülőbolygó tudni fogja,
hogy parasztok mészároltak le titeket a Veldten.
A feladatom dicsőséget hozni a Szülőbolygóra.
Szándékomban áll beteljesíteni ezt a feladatot.
Tudod, mi a legszórakoztatóbb ebben?
Azt hiszitek, egyenrangú tárgyalópartnerek vagytok? Dehogy!
Talán nem tudom, hogy elbújtattátok a nőket?
Itt állsz, és a terved máris kudarcot vallott.
Kivéve persze, ha meg tudunk állapodni.
Elviszem a felajánlott gabonát.
Meghagyhatom a falusiak életét, ahogy kérted.
De ennek az engedmények ára van.
És az te vagy.
A bandád minden tagja kincs az Impérium számára, de kár tagadni,
hogy a tiszteletre méltó régens
leginkább téged akar.
Magát Arthelaist.
Tehát választhatsz.
Arthelais, add meg magad!
Akkor életben hagyom a falusiakat.
De ha nem vagy rá hajlandó,
a falunak legkedvesebbeket,
a közösségi házban rejtőző
időseket és gyerekeket
lemészárolják az oda tartó embereim.
Nem folyt még elég vér abban a gyönyörű épületben?
Hagyod, hogy ez megtörténjen, miattad?
Itt az idő, Arthelais!
Mi legyen?
Kora!
Kora, mit művelsz?
Gondoltam.
Menj, búcsúzz el a barátodtól!
Apád már vár.
Kora, nézz rám!
Mi folyik itt?
Sajnálom.
Nem halhatnak meg miattam.
Tudom, mit csinálok.
Hazudik neked.
- Eressz! - Nem!
Ne!
- Ne! - Gyere!
Gyorsan!
Gyere, Kora! Fel kell jutnod a hajóra!
Te vagy az egyetlen esélyünk!
Indulás!
Gyerünk! Indulás!
- Talpra, katona! - Nem megy!
Indulás!
Egyenesen előre!
AA-77, azonnal vonuljon vissza!
Fel kell szállnunk!
A főágyút!
Fenébe!
- Menj! - Gyerünk!
Várj!
Jobb oldal!
Mehetsz!
Nyomás!
Kapaszkodj!
Itt van!
Felvesszük a formációt.
Ha jelt adok, mehet a füst!
Beszarás!
Kora, biztos vagy benne?
Most! Menjen a füst!
Dokkolok.
Az a hajó megsérült.
Sérültek is vannak.
A műszereim elromlottak.
Átadom az irányítást.
Segítünk, katona! Menjen a fő hangárba
karbantartásra és orvosi ellátásra!
Itt az idő megvédeni azt, amit szerettek!
Az otthonotokat!
Óvjátok egymást, de rajtuk ne könyörüljetek!
Sindriért!
Nem hagyhatjuk, hogy csak Titusék harcoljanak!
Készen álltok?
Harc és halál!
A halált hagyjuk meg az ellenségnek!
Admirális, a krüpteia mostanra elfogta a nőket és a gyerekeket.
Még várjuk a hírt, uram.
Egy ember a raktérben!
Hallasz engem?
Most megpróbállak megmozdítani.
Itt vagyok! Nem lesz semmi baj!
Jól van.
- Semmi baj. - Két sérült, nem reagálnak!
Hordágyat!
Tegyétek fel! Gyerünk, vigyük!
A vállát fogd! Én a lábát! A karját is emeld! Ez az!
Indulás! Szólok a központnak!
Repesz okozta sérülés, lőtt sebek!
Két perc! Vizuális vizsgálat a liftben! Nyomás!
Ne!
Semmi baj!
Ügyes voltál.
Igen?
Segíts a sisakkal! Tartsd a nyakat!
Furcsa. Nem látok sebet.
És az ott? Stabil?
A pulzus szapora. Itt sincs sérülés, csak egy kis vér.
- Talán a páncél alatt. - A maszk alatt lesz a seb.
Pulzust mérek.
Ennek alig van pulzusa!
Várjunk! Ez...
Add a robbanószert!
- Robbanószer. - Várj!
Menj vissza a hajóhoz, indítsd be!
Kevés időnk lesz menekülni, mielőtt robban.
Oké.
Várni foglak.
- Itt lennie kell egy liftnek. - Oké. Siess!
Figyelem, éberség!
Vétel. Célzás...
Riadó, behatolás történt!
Küldök erősítést! Miféle behatolás, hányan vannak?
Lövések dördültek! Sérültek vannak!
Egy nő, mondom...
Hogy mi? Mi folyik itt?
Vészhelyzet a gépteremben.
Azt mondta, egy nő hatolt be a hajóra.
Arthelais...
Arthelais a fedélzeten van.
Lehetetlen!
Nem, ő az.
Ő jött el hozzánk.
Tökéletes!
Minden szektornak riadó! Azonnal fogják el!
És Cassius?
Lőhetnek a falura.
Uram, a gabona!
Már nincs szükség a gabonára.
A Sebejtő eljött hozzánk.
De embereink vannak odalent.
Igen. Így kevesebb éhes szájat kell majd etetni.
Amint a Sebejtő a foglyunk, visszatérünk a Szülőbolygóra,
és nem lesz szükség a gabonára.
Pusztítsák el!
Hallották az admirálist. Ágyúkat tölteni!
A főágyút!
- Igenis. - Célpont a falu.
Ágyúkat tölteni!
Máris, uram!
Utasítottak, hogy célozzuk a felszínt.
Nincs kapcsolat a gépteremmel!
- Hol a nő? - Keressük. A négyes szint felé halad.
Halljam, mi a franc folyik itt!
Minden biztonságit a gépterembe!
Azonnali tájékoztatást!
Uram!
Hadnagy!
Minden parancsnok jelentse a létszámot a vezérlőnek!
- Előre! - Indulás!
Ne!
Indulok! Gyerünk!
Eltaláltak? Jól vagy? Gyere!
Azt hittem, csatában akarok meghalni.
Harc közben valamiért.
Azt hiszem, tévedtem.
Nem akarok meghalni.
De ha muszáj...
Együtt.
Gyerünk!
Kora! Kora, merre vagy?
A hajtómű működik. Várlak.
Kifutunk az időből!
Mindjárt ott vagyok.
Jól van.
Figyelem, éberség! Szökevény tartózkodik a hajón!
Arthelais!
Hálával tartozom, hogy nem fogadtad el az ajánlatomat.
Dicsőbben hangzik, ha harcban öllek meg.
Ez is szép teljesítmény.
Több, mint vártam.
Több, mint amit egy rakás tetves földművestől vártam.
Igen.
Célpont bemérve.
A falu megcélozva.
Megerősítve.
Uram!
Mi az?
Az ágyú töltve, tüzelésre kész!
Jaj, ne!
Lőjenek!
Kora az!
Lelőni!
Ne!
Kora!
Gyere ide!
Nyisd ki a szemed!
Nézz rám!
Gyerünk!
Hé!
Gyere ide!
Várj! Oké.
Maradj velem!
Miért nem lehet ezt az egyet?
- Maradj velem! Kérlek! - Semmi baj.
Nézd, mit tettél!
Megmentettél minket.
Mindannyiunkat.
Figyelj!
Szeretlek.
Kérlek!
Tudom, mi vagy.
És szeretlek.
Kérlek!
Nézd!
Formációba!
Igenis, parancsnok!
Hajókat célba venni!
Igen, parancsnok!
Fekete-hegy szakasz, harci gépeket kilőni!
Titus! Igen!
Igen!
Nézd, ez Véresbárdú Devra, és a teljes lázadó flotta!
Tényleg vége! Tényleg...
Ne!
Szeretlek!
Más világokból is eljöttek harcolni értünk.
Meghalni értünk.
Nyugodjanak békében!
Most előttük tisztelgünk, ahogy tudunk.
Felidézzük a nevüket
a legközelebbi aratáskor.
Egy évszak, száz évszak múlva is.
És azzal, hogy folytatjuk.
Folytatjuk.
Adózzatok tisztelettel az elesettek előtt!
Adózzatok tisztelettel a bátyám és bátorsága előtt!
Ne rólam beszéljetek, ha becsületről és bátorságról szóltok!
Hazudtam nektek.
Mindenkinek.
Titus!
Tudom, gyermek.
Tudom.
Tudod, hogy Arthelais vagyok?
Balisarius régens fogadott lánya?
Issa hercegnő gyilkosa?
Tudom a nevedet. Igen.
De nem vagy a gyilkosa...
mert a hercegnő most is él.
Azt hitted, ilyen könnyű végezni vele?
Nem. Ő több a halálnál.
Most mit tegyek?
Most már van célod, nem igaz? Megtalálni őt, és harcolni érte.
Ha úgy döntesz, harcolsz,
én melletted állok.
Mi mindannyian.
És én is.
Ha esetleg hasznomat veszitek...
Nekem is van egy ilyenem.
Velünk harcolnál, robot? Megtalálni ezt az elveszett hercegnőt?
Ha igazat mondasz, és a hercegnő életben van,
nincs más választásom.
A lemészárolt király utódait szolgálom. Megtiszteltetés, ha harcolhatok.
Megtalálni őt, és harcolni érte.
A feliratot fordította: Vincze Ágnes