Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
La marginea imperiului Planetei Mame,
pe orbita Marei, uriașul gazos, se afla micuța lună Veldt.
Acolo, un sat de fermieri modești trăia simplu, din roadele pământului,
până când umbra unei nave de război le-a întunecat câmpurile.
Comandantul navei, amiralul Noble,
a cerut mai mult decât puteau oferi oamenii de pe Veldt.
De aceea, o femeie pe nume Kora și un bărbat pe nume Gunnar
au plecat din sat
pentru a aduna războinici care să înfrunte cuirasatul.
Pe Neu-Wodi li s-a alăturat puternicul Tarak.
Din minele din Daggus au cules-o pe apriga Nemesis.
Din arena de pe Pollux, pe năbădăiosul general Titus.
Și, de pe planeta Sharaan,
pe Darrian Bloodaxe și pe locotenentul său, Milius.
Într-o ambuscadă pe docurile plutitoare de pe Gondival,
Kora l-a înfrânt pe amiralul Noble,
lăsându-i trupul zdrobit pe coasta stâncoasă.
Războinicii victorioși s-au întors pe Veldt pentru a-și lua răsplata,
după ce scăpaseră de pericolul cuirasatului...
Sau așa credeau ei.
Comandante Cassius!
- Trăiește? - Da.
Dar e la limită.
Mai are până să-și revină.
A fost în moarte cerebrală ceva vreme.
Nu știm cât a fost afectat.
O să știm ce a mai rămas din el când îl scoatem din crisalidă.
Căile respiratorii sunt libere.
Respiră singur.
Dle amiral!
Dle amiral, eu sunt.
Cassius?
Da.
Unde sunt?
La bordul navei dv., domnule.
Privirea Regelui.
Suntem pe orbita lui Gondival,
sperăm să vă reveniți.
Slavă vechilor zei, rugile ne-au fost ascultate!
Cassius, ascultă-mă!
Ea e pe Veldt.
Cine?
Cine-i acolo?
Cea care lasă cicatrici.
E pe Veldt.
Pornește spre Veldt!
Am înțeles.
Așa facem.
PARTEA 2: CEA CARE LASĂ CICATRICI
Eu sunt Hagen.
El e Den.
Bun-venit în modestul nostru sat!
Sunteți osteniți și înfometați.
Și însetați.
V-am pregătit mâncare și băutură în Casa-lungă.
Veniți! O să vedeți ce gazde primitoare suntem.
Să ducem urakii în grajd!
S-au întors.
Cum arată?
Puternici, ca niște războinici.
- Câți sunt? - Șase.
- Cu tot cu Kora și Gunnar. - Șase.
Atunci, degeaba sunt puternici, nu?
Comandante Cassius!
Soldat! Sper că totul e în ordine.
Da, domnule. Respectăm planul.
Nu s-a întâmplat nimic neobișnuit?
- Nu, domnule. - Foarte bine.
Ai grijă să strângă recolta așa cum am stabilit
și să fie gata când sosim peste cinci zile.
Cinci zile?
Poftiți!
Mâncați, vă rog! Sigur vă e foame.
Bine.
Sătenii au pregătit un adevărat ospăț,
să-și demonstreze credința și recunoștința pentru sosirea voastră.
Dar unde-i toată lumea?
Voi cum v-ați simți?
Dacă nu ați fi în stare să vă protejați căminul?
Dacă ar trebui să le cereți altora să-și dea viața pentru voi?
Trebuie să înțeleagă că nu-i o rușine că am venit.
Au avut curajul să-și calce pe orgoliu ca să ne ceară ajutorul.
- Mulțumim. - Da.
Și nimeni nu trebuie să-și dea viața.
N-avem de ce să ne apărăm.
- Amiralul Noble e mort. - Poftim?
- E mort? - Serios?
Mai spune-i o dată! Nu te crede.
E mort.
Nu crezi că o să se întoarcă?
Nu.
Protocolul imperial cere ca, în cazul morții unui amiral,
să revină pe Planeta Mamă imediat.
Recunoștința noastră e și mai profundă...
Vă înșelați.
Tocmai m-au anunțat.
Ajung în cinci zile.
E adevărat?
- Cinci zile? - Da.
Spuneai că l-ai ucis pe amiralul Noble.
L-am ucis. Trupul i s-a zdrobit de stânci. E mort.
Protocolul le interzice să vină fără un amiral care să conducă nava, nu?
Așa e.
Dar moartea nu zădărnicește mereu planurile Planetei Mame.
Probabil că au mai mare nevoie de grâne decât ne așteptam.
- Hagen? - Da.
Cheamă-ți sătenii! O să vorbesc cu ei.
Bine.
Ne așteaptă zile grele.
Când o să vină vremea...
o să trebuiască să fim uniți
în luptă, ca niște frați.
Ca să reușim, trebuie să existe încredere între noi.
Cu timpul, o să vă învățăm să luptați.
Dar, mai întâi, demonstrați-ne puterea voastră.
Obiceiurile locului.
Dacă nu ne grăbim, distrugerea satului
e certă.
Cât durează strângerea recoltei?
- Jumătate de ciclu în jurul Marei. - Nu, trebuie să terminăm în trei zile.
- Poftim? - Nu se poate.
Avem nevoie de toți oamenii capabili de muncă.
Grânele sunt cea mai puternică armă a noastră.
Fără ea,
ne pot pulveriza de pe orbită.
Dacă strângem recolta rapid,
putem s-o folosim ca monedă de schimb și ca scut.
Odihniți-vă bine!
Începem munca în zori.
L-ați auzit.
În zori.
Crezi că o să învețe să aibă încredere?
Se tem...
de străini, de bătălia care se apropie, de moarte.
Nu știu ce să zic.
Sper să aibă curajul să lupte, dacă o să fie nevoie.
Nu știam ce înseamnă să lupți.
Cât de speriat o să fiu.
Ți-e frică de moarte. E în regulă. Tuturor ne e.
Nici nu mă gândeam la moarte atunci.
Dacă mă întrebai înainte ce simt, aș fi spus că sunt îngrozit.
Eram speriat.
Cum n-am mai fost în viața mea.
De ce ți-era atât de frică?
Dacă nu de moarte?
Tu erai motivul.
Nu voiam să te pierd.
Ce a spus Noble...
că ai fi cea mai căutată infractoare din universul cunoscut.
Nu primești titlul ăsta doar pentru că ai fugit.
Mai știi că ți-am spus că m-a crescut Balisarius?
Regentul Imperiumului?
Și că eram garda de corp a prințesei Issa?
Da.
Și ai fost o războinică decorată.
Prietenă a familiei regale.
Ce s-a întâmplat cu ei?
Sub influența benefică a fiicei lui,
regele a început să vadă lucrurile într-o nouă lumină.
Era botezul ultimului cuirasat.
Un final simbolic al epocii cuceririlor.
Conform tradiției, regele trebuia să boteze navele,
dar acum n-a mai fost așa.
Avea să fie prima sarcină regală a prințesei,
prima sa acțiune oficială.
Nava avea să fie numită Pacificatorul și urma să poarte sigiliul ei.
Trebuie să înțelegi
că eram fiica loială a tatălui meu adoptiv.
Nu puteam să-l trădez sau să-l sfidez.
Îmi spusese că prințesa trebuie să moară.
Așa că avea să moară.
Tatăl meu mi-a spus că n-o să permită
unui copil să distrugă mașinăria de război
pentru care am sacrificat atâtea.
Aveam încredere că Balisarius o să ne protejeze pe mine
și imperiul pe care-l iubea atât de mult.
Atenție!
Ciudat...
Se întâmplă ceva.
Balisarius!
Unde e kali? De ce nu sunt cuptoarele aprinse?
Balisarius, cu tine vorbesc!
Răspunde!
Issa, fugi!
Ticălosule!
Nu!
Fă-o!
Ce mai aștepți?
Ce mai aștepți, copilă? Fă-o!
- Fă-o! - Nu.
- Ucide-o!
- Nu!
Te iert.
N-o face.
Ce ai făcut?
Capturați-o!
Iat-o, domnilor!
Asasina familiei regale.
O venetică.
Un cancer al impurităților etnice.
Criminalo!
- Criminalo! - Criminalo!
- Ucigașo!
- Trădătoareo! - Șarpe!
Gunoiule!
Am răzbit până la navetă.
Și de atunci trăiesc ca nelegiuită.
M-am gândit să-i las să mă omoare, să nu opun rezistență.
Dar, cumva, ultimele cuvinte ale fetei...
Iertarea ei.
Singurul mod prin care o puteam onora era să fug.
Și să încerc să fiu...
mai mult decât o armă.
Mai mult decât o armă.
Asta încercăm toți să fim.
Asta și ești.
Bună dimineața!
Trezirea! În picioare, toată lumea!
Treziți-vă!
Trebuie să mergem la muncă.
Hai, leneșilor! Treziți-vă!
N-avem mult timp la dispoziție.
L-am contactat pe tehnicianul medical șef.
Fă-mi legătura!
- Lasă-mă! - Comandante!
- Ar trebui să veniți aici. - E trădare! Eu comand nava.
Pe vechii zei, vă trimit pe toți la Curtea Marțială!
Jur! O să muriți toți! N-am nevoie de voi!
- Veniți aici imediat! - Vin acum.
O să vă ucid pe toți cu mâna mea!
Dle amiral, nu sunteți pregătit.
Sunt comandantul navei!
De ce vă holbați așa la mine? Lașilor!
- Asta e trădare! - Bine ați revenit!
Sunteți gata să preluați comanda?
Sigur că da. Spune-le idioților să mă elibereze!
Domnule, așa cum v-am mai spus,
trebuie urmate protocoale înainte să preluați comanda.
E nevoie de teste, să vedem dacă sunteți mental și...
Dă-mi voie să te ajut cu evaluarea!
Deconectați-l!
Cât de departe e Veldt?
La câteva zile de drum.
Dle amiral, iertare pentru cicatricea lăsată
de incompetenții din echipa medicală!
Sigur poate fi înlăturată.
Nu.
Nu, lăsați-o!
Ea mi-a provocat-o.
Când i-o duc lui Balisarius
și trupul ei va fi expus în rotonda Senatului,
o să-mi dezvelesc pieptul.
Și o să simbolizeze
că eu am adus-o în fața justiției pe Cea care lasă cicatrici
și că eu sunt mântuitorul neamului meu.
Cum merge recolta? Protestează sătenii?
Nu, domnule.
Programul e respectat.
Nu i-am văzut pe Faunus sau pe Marcus în timpul rapoartelor tale.
Sunt ocupați să-i pună la treabă pe săteni.
Storc și ultima picătură de energie din ei.
Foarte bine.
Au muncit zi și noapte.
Făina o să fie gata
la timp pentru sosirea dv.
Excelent, soldat!
Dacă sătenii s-au ținut de cuvânt,
poate merită îndurare.
Javrele astea nu merită decât un șut.
Serios?
Mai vedem...
după ce terminăm treaba.
Pentru regele ucis!
E clar că Faunus, Marcus și restul oamenilor sunt morți.
Cea care lasă cicatrici e cu ei.
Și tânărul nostru soldat ne-a trădat.
Dacă-mi dați voie...
Voiam să le urez bun-venit prietenilor noștri!
Am făcut aceste mici daruri pentru voi.
Știu că veniți din locuri mult mai bogate și mai sofisticate,
așa că sper să nu vă jignească simplitatea darurilor mele.
Dar le-am făcut cu recunoștință.
Când v-am văzut venind în satul nostru,
mi se părea că generalul Titus e ca un munte.
Puternic și de neclintit.
Mulțumesc.
Tarak!
Spiritul tău e de neîmblânzit,
dar noblețea ta e evidentă.
Ești ca elanul de zăpadă.
Mulțumesc.
Tinere Milius...
strălucești ca soarele pe chipurile noastre,
încălzindu-ne și aducându-ne liniște,
statornicie și sinceritate.
Mulțumesc.
Nemesis!
Feroce precum furtuna care aduce fulgere,
dar și ploaia dătătoare de viață.
Asta e sursa vieții.
Furtuna e mama noastră.
Mulțumesc.
Gunnar!
Tu ești inima noastră.
Ne dai speranță.
E frumoasă. Mulțumesc.
Uite!
Și Kora.
Ești lupul care ne păzește cu dinții dezveliți.
Tu stai între noi și nimicire.
Ești forța noastră unită.
Să ne ospătăm!
Te simți bine?
- Ești bine? - Da.
Noroc!
- Den, arată-ne mișcarea aia! - Sunteți gata?
Asta e!
Bine.
Azi începem să ne pregătim apărarea.
Pentru început, ducem grânele în sat,
ca să nu poată trage în noi de pe orbită fără să riște să le distrugă.
Armele lăsate în urmă de Imperium
o să ne ajute să ne apărăm.
Explozibil împotriva blindajelor.
- Avem și stații. - Bine.
Sângele n-o să se spele ușor, dar putem încerca.
Nu, e perfect. Las-o așa! Mai avem?
Sigur.
Adunați și numărați toate puștile de vânătoare!
Toate cuțitele.
Toate cartușele din sat.
Trebuie să săpăm poziții defensive, pentru a-i putea surprinde.
Bine.
Astrid! Să vedem de ce ești în stare!
Stai!
Cotul lângă corp!
Ochii deschiși!
Bine. Azi învățăm elementele de bază ale atacului și apărării.
Am transformat uneltele de recoltat în arme.
O să încercăm să facem...
asta.
Da.
Ca un profesionist.
Excelent!
Foarte bine.
Cred că e talentată.
Poftim!
Ridică!
Coboară.
E naveta Korei.
Era grav rănită când am scos-o din ea.
De când stă aici?
- De două anotimpuri. - Haide!
Naveta în care a fost găsită Kora e în munții de la est.
Dacă muncim împreună, o putem recupera.
Ne-ar putea fi de mare folos.
Încă mai merge.
Ține-te bine!
- Câte? - Tu ai 15 puști...
Dar nu contează câte avem.
Câți știu să folosească...
- Ivar n-ar trebui să primească armă. - De acord.
Ascuțim toate lamele.
- Trebuie să ne dăm seama... - Ascultați-mă!
Nu mi-a plăcut niciodată să fac confesiuni.
Știm ce are fiecare de făcut.
Sunteți aici pentru că vreau să aflați alături de cine luptați.
Toți trebuie să spunem adevărul.
Încep eu.
Sarawu.
Regentul Balisarius mă trimisese cu nava ca demonstrație de forță,
să plutim deasupra parlamentului din Sarawu,
ca să le fie clar cum să voteze în chestiunea independenței
față de Ținut.
Dar oamenii curajoși de pe acea planetă au votat pentru libertate,
așa că mi s-a ordonat să trag asupra capitoliului.
Am refuzat și mi-au doborât nava.
Ieșind din epavă,
am luptat cu trupele Planetei Mame până am rămas fără cartușe.
Știam că oamenii mei o să lupte cu mine până la moarte.
Așa că am făcut o înțelegere.
Viața oamenilor mei în schimbul capitulării mele.
L-am implorat pe regent să-i cruțe.
Dar regentul Balisarius nu cunoaște mila.
Ca să mă pedepsească, mi-a executat oamenii în fața mea.
Decizia de a-l sfida pe Balisarius fusese doar a mea.
Nu trece o zi în care să nu mă gândesc la cei care au murit pentru mine.
Cum predarea mea le-a trădat curajul și i-a condamnat la moarte.
N-o să mai fac asta.
N-o să mă mai predau.
Trebuie să înțelegeți asta înainte să alegeți să mă urmați mâine.
N-am mai luptat într-o bătălie ca cea care ne așteaptă.
Dar am crescut într-un loc cam ca ăsta.
Când navele au apărut pe cer deasupra lumii mele,
am căutat îndrumarea bătrânilor tribului.
S-au înjosit,
s-au supus și le-au dat tot, prea speriați ca să lupte.
Au spus: „Ce putem face noi în fața puterii Planetei Mame?”
Cei prea slabi sau prea bătrâni ca să muncească au fost uciși.
Ceilalți am fost trimiși în lagăre prin tot universul.
Familiile au fost destrămate.
Parcă poporul meu nici nu existase.
Lagărul în care eram a fost eliberat de rezistență.
Mi-am găsit o nouă familie, care mi-a arătat alt drum.
Când o să vină vremea...
o să-mi dau viața pentru satul ăsta, dacă e nevoie.
O să apăr acest cămin și o să mor pentru el.
Ce sfârșit mai onorabil ți-ai putea dori?
Am avut o viață înainte.
Pare să fi trecut...
multă vreme.
Eram un mic sat de pescari.
Trupele Imperiumului i-au măcelărit pe toți.
Eram un popor pașnic.
Dar nu fuseserăm mereu așa.
Cândva, cu mult timp în urmă...
fuseserăm un popor războinic.
Nu mai ucisesem,
nu mai vărsasem sânge,
până să-l vărs pe al meu.
Durerea mea s-a transformat în furie.
Și furia s-a transformat în răzbunare.
Dar pofta de sânge a strămoșilor încă dăinuia în acele mănuși străvechi.
Sângele meu le trezise la viață.
M-au învățat să lupt.
Și am renăscut.
Dar, începând din acea zi,
nu m-a interesat decât răzbunarea.
Da...
Da, o să-i ucid.
Nu ne putem alege părinții.
Întâmplarea face ca ai mei să fi fost rege și regină.
Tata, regele,
a insistat să prezinte personal termenii noștri armatelor Planetei Mame.
Răspunsul lor a fost să ne trimită cadavrul său și amenințarea invaziei.
Mama mi-a spus atunci: „Un băiat devine bărbat
când îi moare tatăl.
Atunci devine un prinț rege.”
A fost ultima oară când am plâns.
La scurt timp, navele lor ne-au întunecat cerul.
Iar mama n-a fugit, preferând să-și păstreze onoarea.
Voiam să rămân ca s-o protejez,
dar regina știa că trebuie să apere descendența și tronul.
Mi-am pierdut mama...
și lumea în acea zi.
Am fost luat de pe planetă
și ascuns într-un transport de refugiați către o stea apropiată.
Am fugit din sentimentul datoriei,
pentru păstrarea unui regat și a unei descendențe care nu mai existau.
Mi-a fost furată șansa de a-i apăra.
Dar ajunge! După ce terminăm aici,
acolo o să mă duc.
Acasă.
Să plătesc pentru...
greșeala onoarei rătăcite.
Kora!
N-ai spus nimic. Care e povestea ta?
Sunt orfană de război.
Disciplina vieții militare mi se potrivea.
Am slujit pe o navă asemănătoare cu Privirea Regelui.
N-avusesem familie, așa că am crezut că mi-am găsit una.
Asta până să ajung pe Veldt.
Locul ăsta m-a învățat ce înseamnă să ai un cămin și o familie.
Nu mai ai nimic de adăugat?
Nu.
Ești sigură?
Cum e apa de izvor?
Poftim?
De mai multe zile,
Titus se preface că bea,
pentru că nu vrea să știm cât de mult îi pasă de bătălia asta.
Chiar e apă.
E greu să dezvălui vechile povești.
Așa e.
Prieteni...
tot ce pot să spun...
e că vă mulțumesc că ați venit aici
și ne-ați dat speranță.
Vă mulțumesc.
Nu știu ce se va alege de noi mâine.
Mă rog ca trecutul să nu mai fie o povară atât de grea pentru voi.
Bine spus! Bem pentru asta.
Satul e pregătit.
Bine. O să-i ucidem pe cei câțiva ofițeri
trimiși să ia grânele.
Cu toate armele de care dispunem, fără milă,
necruțând pe nimeni care pune piciorul aici.
Și apoi?
Negociem un târg?
Crezi că ne-ar asculta?
Da.
Dar, dacă o să meargă prost, căci e posibil,
ai grijă ca naveta să funcționeze
și în zori să fie ascunsă.
Așa o să fac.
Apă.
Pe bune, Titus?
Sunt „generalul Titus”.
- Sigur că da. - Pentru tine.
Bună, James!
Ultimul om care mi-a spus așa
era vechiul meu comandant de la Mechanicas Militarium,
când mi-a murit în brațe.
Îmi pare rău.
Nu-i nimic. Îmi place cum sună.
Mă face să simt și altceva, în afară de deznădejde.
Vezi tu...
am primit amintirile unei lumi pe care n-o s-o văd,
loialitatea față de un rege pe care nu-l pot sluji
și iubirea pentru un copil pe care nu l-am putut salva.
Dar numele acela rostit așa de tine
mă face să-nțeleg, chiar și într-o mică măsură...
de ce exist.
De asta ai salvat-o pe Sam?
Nu știu sigur.
Știu doar că gândul că ar fi suferit sau ar fi murit
a deschis în mine ceva ce fusese închis.
Alegi o tabără, James.
Noi doi semănăm, suntem făcuți să ucidem pentru ei.
Coșmarul lor e ca noi doi să luptăm împreună.
Nu pentru că așa ni s-a ordonat,
ci ca să apărăm ceva ce iubim.
Trebuie să știi că nu poți câștiga.
Totul e pregătit.
Cuirasatul.
Încheiați! Haide!
Repede!
Încheiați treaba! Pe poziții!
Acoperiți-le!
Astea sunt noile formații.
Sunt cerealele.
Le-au depozitat lângă clădiri, ca să nu le putem distruge.
Acolo au făcut din ele baricade, ca să poată trage.
Inteligent!
Astea nu sunt planuri de fermier.
Se pare că generalul Titus nu și-a băut mințile încă.
Priviți aici!
Imaginile termale arată grupuri de oameni în Casa-lungă,
în partea superioară a satului.
Sigur sunt femei și copii.
Bine. O să facem tot ce putem ca să evităm o bătălie în sat.
În timp ce negociez, trimitem Krypteia să captureze femeile și copiii.
Trimitem un grup mic de trupe blindate.
Nu că ne-ar trebui, când o să-i vadă pe cei vulnerabili în pericol.
Să vedem atunci cât de motivați sunt să lupte.
Toată lumea înăuntru!
- Hai, mai repede! - Haideți!
Înăuntru! Dați-i drumul!
Nu mă întâmpină sătenii?
Unde-i îmbrățișarea?
Nu mi s-a oferit o bere.
Arthelais...
- Spune-mi ce încerci să faci aici. - Ce plănuiam și la ultima întâlnire.
Să te omor.
Da.
Ce onoare a fost!
O cicatrice chiar de la Cea care lasă cicatrici.
Nu e nevoie să curgă sânge azi.
Îți dau o șansă să eviți un măcel.
Știi ce o să-mi ofere regentul Balisarius când te aduc în genunchi în fața lui?
Bănuiesc că îți dorești un post de senator.
Asta merit.
Atunci, ia cerealele necesare pentru drumul spre Planeta Mamă!
Nici mai mult, nici mai puțin.
Lasă sătenii în pace!
Îi spui lui Balisarius că războinicii ți-au scăpat.
Și nu iau nimic?
Absolut nimic?
Scăpați cu viață.
Asta e oferta.
Rușine și degradare sau capul desprins de pe umeri.
Cu nava pe post de mormânt.
Familiile voastre și Planeta Mamă o să afle
că ați fost măcelăriți de țăranii de pe Veldt.
Sarcina mea e să aduc onoare Planetei Mame.
Și am de gând să o îndeplinesc.
Știi ce mă amuză cel mai mult?
Crezi că îți permiți să negociezi? Nu e cazul.
Crezi că nu știu că vă ascundeți femeile și copiii?
În timp ce tu stai la discuții, planul tău eșuează.
Asta dacă nu facem alt aranjament.
Pot să iau cerealele oferite de tine.
Fac cum mi-ai cerut și las sătenii în viață.
Dar există un preț pentru concesia asta.
Tu ești acel preț.
Sigur, toți membrii găștii tale sunt doriți de Imperium,
dar cea mai râvnită
de onorabilul regent ești tu.
Însăși Arthelais.
Astea sunt variantele tale.
Predă-te, Arthelais!
Și o să las sătenii în viață.
Dar, dacă refuzi,
oamenii cei mai de preț pentru sat,
bătrânii și copiii
ascunși acum în Casa-lungă, o să fie măcelăriți de oamenii mei.
N-a curs deja suficient sânge în clădirea aia frumoasă?
Chiar ești dispusă să lași măcelul să continue în numele tău?
E timpul, Arthelais.
Ce?
Kora!
Kora, ce faci?
Așa cum bănuiam. Ia-ți rămas-bun de la prietenul tău!
Tatăl tău te așteaptă.
Kora, uită-te la mine!
Ce se întâmplă?
Îmi pare rău.
Nu vă las să muriți pentru mine.
Știu ce fac.
Te minte.
- Lasă-mă să plec! - Nu!
Nu.
Nu!
- Nu! - Haide!
Fugi!
Hai, Kora! Trebuie să ajungem la navetă.
Haide! Ești singura noastră șansă.
Să mergem!
Urcă! Hai!
- Ridică-te, soldat! - Nu pot.
Haide!
În față!
AA-77, pleacă de acolo imediat!
Trebuie să decolăm acum!
Întoarce tunul!
La naiba!
- Fugi! - Haide!
Așteptați!
Privirea la dreapta!
Gata. Du-te!
Să mergem!
Ține-te bine!
Uite!
Intrăm în formație.
Când îți fac semn, lansezi fumul.
Sfinte Sisoe!
Kora, ești sigură?
Acum! Dă-i drumul!
Andochez.
Nava e avariată.
Am răniți.
Instrumentele de bord nu răspund.
Preluați controlul!
Te ajutăm noi, soldat! O să te duc în hangarul principal,
pentru reparații și intervenții medicale.
A venit vremea să apărați ce aveți mai drag.
Să vă apărați căminul.
Protejați-vă între voi și nu le arătați pic de milă!
Pentru Sindri!
Nu-i putem lăsa pe Titus și pe ceilalți să facă totul.
Sunteți gata?
Să luptăm și să murim!
Să lăsăm moartea în seama dușmanilor!
Dle amiral, Krypteia trebuie să fi capturat femeile și copiii.
Încă așteptăm informații, domnule.
Am găsit unul!
- Mă auzi? - Ești teafăr?
Încerc să te mișc.
Te ajut eu. O să fie bine.
În regulă.
- Rezistă! - Sunt doi în stare de inconștiență!
Aduceți tărgile!
Așezați-i! Luați-l!
Ține-l de umeri, eu îl apuc de picioare. Ridică-i brațul!
Să mergem! Fac evaluarea.
Răni de șrapnel. Rănile infanteristului sunt de calibru mic.
Două minute! Inspecție vizuală în lift.
Să mergem!
Nu.
E în regulă.
Ai făcut treabă bună.
Da?
Ajută-mă să-i scot casca! Susține-i gâtul!
Ciudat! Nu văd nicio rană. Starea celuilalt e stabilă?
Are pulsul accelerat. Nu văd nicio rană, doar un pic de sânge.
- Poate sub armură. - Scoate cagula! E o rană.
Verific pulsul.
Are pulsul foarte slab.
Stai! Asta e...
Dă-mi explozibilul!
- Explozibilul. - Stai!
Întoarce-te la navetă și pornește-o!
N-o să avem mult timp la dispoziție până să explodeze.
Bine.
Te aștept.
- Ar trebui să fie un lift pe holul ăsta. - Grăbește-te!
Atenție, stare de alertă!
Recepționat. Atac...
Intrus! Repet. Intrus!
Trimit întăriri. Ce fel de intruși sunt și câți anume?
S-au tras focuri. Avem răniți.
E o femeie, vă spun...
Ce e? Ce se întâmplă?
Sunt probleme în sala motoarelor.
Spune că o femeie s-a infiltrat pe navă.
Arthelais.
Arthelais e la bord.
Imposibil!
Nu, ea e.
A venit la noi.
Perfect!
Alarmă în toate sectoarele! Să fie prinsă imediat!
Cassius? Poți trage asupra satului.
Domnule, cerealele!
Nu mai avem nevoie de ele.
A venit Cea care lasă cicatrici.
Dar avem oameni la sol.
Da. Câteva guri în minus de hrănit.
După ce o prindem pe Cea care lasă cicatrici, plecăm acasă
și nu mai avem nevoie de cereale.
Distruge-l!
L-ai auzit pe amiral. Încarcă tunurile!
Tunul principal!
- Da, dle. - Țintiți satul!
Încărcați tunurile!
Imediat, domnule.
Ni s-a ordonat să tragem la sol.
Am pierdut legătura cu sala motoarelor.
- Unde e? - O căutăm.
Trece de la nivelul -3 la -4.
Spune-mi ce se petrece!
Personalul de securitate, în sala motoarelor!
Am nevoie de informații!
Domnule!
Locotenente! Domnule!
Toți comandanții să raporteze numărul oamenilor.
- Înainte! - Haide!
Nu!
- Mă duc! - Haide!
Te-au rănit? Ești bine? Hai!
Credeam că vreau să mor în luptă.
Luptând pentru ceva.
Cred că m-am înșelat.
Nu vreau să mor.
Dar, dacă trebuie...
Împreună.
Haide!
Kora! Unde ești?
Am pornit motorul. Te aștept.
Nu mai avem timp.
Mai am puțin și ajung.
Bine.
Rămâneți în stare de alertă! Avem o fugară la bord.
Arthelais.
Ar trebui să-ți mulțumesc pentru că n-ai acceptat oferta mea.
Balada o să sune mai bine dacă te ucid în luptă.
Ai făcut treabă bună până aici.
Nu mă așteptam.
Mai bună decât ar fi fost de așteptat din partea unor fermieri.
Da.
Am fixat ținta.
Avem satul în vizor.
Confirm.
Domnule!
Ce e?
Tunul e încărcat și gata să tragă.
Nu!
Foc de voie!
Kora a făcut asta!
Prinde-o!
Nu!
Kora!
Vino încoace!
Deschide ochii!
Uită-te la mine!
Haide!
Hai!
Hei! Vino încoace!
Vino!
Stai! Așa...
Rezistă!
De ce nu pot să am nici asta?
- Rezistă, te rog! - E în regulă.
Uite ce ai reușit!
Ne-ai salvat.
Pe toți.
Te iubesc!
Te rog!
Știu ce fel de om ești.
Și te iubesc.
Te rog!
Uite!
- Adunarea în spatele meu! - Da, comandante. După tine!
Atacați navetele!
Da, comandante. După tine!
Escadrila Muntele Negru, eliminați navele de luptă!
Titus! Da!
Da!
Sunt Devra Bloodaxe și flota de rebeli.
Chiar s-a terminat.
Nu.
Te iubesc!
Au venit din alte lumi să lupte pentru noi.
Să moară pentru noi.
Fie să-și găsească liniștea!
Îi onorăm în singurul mod în care o putem face.
Amintindu-ne numele lor...
la următoarea recoltă.
Peste un anotimp, peste o sută.
Și mergând mai departe.
Mergând mai departe.
Onorați-i pe cei căzuți!
Onorați-l pe fratele meu și curajul lui!
Nu mă pomeniți când vorbiți despre onoare și curaj.
V-am mințit.
V-am mințit pe toți.
Titus!
Știu, copilă.
Știu.
Știi că sunt Arthelais?
Fiica adoptivă a regentului Balisarius?
Asasina prințesei Issa?
Îți cunosc numele. Da.
Dar nu ești asasina ei...
căci prințesa trăiește.
Credeai că poate fi ucisă atât de ușor?
Nu. E mai presus de moarte.
Ce să fac?
Acum ai un motiv, nu?
S-o găsești și să lupți.
Dacă alegi să lupți,
eu o să-ți fiu alături.
Toți facem asta.
Și eu.
Dacă vă pot fi de folos...
am asta.
Vrei să lupți cu noi, robotule? Ne ajuți să găsim prințesa pierdută?
Dacă e adevărat ce spui și prințesa trăiește,
n-am de ales.
Îi slujesc pe urmașii regelui ucis. Aș fi onorat să lupt.
S-o găsim și să luptăm.
Subtitrarea: Robert Ciubotaru