În episoadele anterioare...
Benzină gratis. Nu se poate profit mai mare.
Rogers le e dator rușilor.
Este super presat să livreze mai multă benzină.
Planul unui container.
- Alea șapte cifre... - Un cod de urmărire.
Cu preluarea planificată azi după-amiază.
Adio, fraierule!
- Lumea e un loc mai bun. - Fără îndoială.
Am discutat despre acest om. Ți-a stârnit trăiri profunde.
Probabil chiar am crezut că, dacă scap de el, se repară tot.
- Maddie a fost răpită. - Doamne!
- Când? - Când ai vorbit cu ea?
Acesta este bărbatul pe care l-am văzut.
Dockweiler s-a predat.
- Unde-i fata mea? - Du-te dracului!
Să te ia dracu'!
Sunt aici!
A dus-o în deșert.
Vin cu tine!
Maddie!
Ești cu mine.
Sunt cu tine.
Un baton proteic nu e mâncare.
Serios?
Vezi? Nu-i așa rău.
Începe tura. Trebuie să plec.
Suntem ca două vapoare ce se întâlnesc pe mare.
La ce oră trebuie să fii la primărie mâine-dimineață?
Ca de obicei. În jur de 9:00. De ce?
Tu faci cafeaua, eu fac omletele,
aici, la 7:00.
Ne dăm întâlnire.
- Să ai grijă. - Mereu am.
Nu te-ai trezit?
Lex!
BOSCH: MOȘTENIREA
PATRU LUNI MAI TÂRZIU
În locul tău, m-aș gândi să schimb sistemul de întărire.
La naiba! Am depășit deja bugetul.
Și aș mai recomanda și piloni elicoidali din oțel.
Cum am spus mai devreme. Ce mai ai pe listă?
Mărunțișuri. Niște gips-carton, izolație hidrofugă și capace pentru prize.
Cred că voi termina eu lucrarea.
Ești sigur? Cerințele s-au înăsprit în ultimul timp.
E mai sigur să ai un specialist până la inspecția finală.
N-oi fi eu în stare să rezolv probleme lumii,
dar știu că-s în stare să-mi repar casa.
Îți voi trimite factura finală.
Mult noroc, dle Bosch!
Ce se întâmplă?
Tatăl tău tocmai m-a concediat.
L-ai concediat pe Massimo?
Nu l-am concediat. Doar că nu-i mai solicit serviciile.
- Dar nu a terminat. - O să termin eu.
- Serios? - Sunt chestii minore.
- Pe care nu le termină nimeni. - De-asta mă apuc acum.
Ai ascultat albumul lui Miles Mosley de la Mo?
Nu am apucat.
- Ar trebui să i-l înapoiez. - I-l poți da.
Eu mi-l pot descărca pe telefon.
Ce blasfemie! Nu așa se ascultă muzica.
- Am niște căști auriculare bune. - Descarcă-l pe calculator.
- Și folosește căștile de la mine. - Bine.
- Sunt mai bune pentru urechi. - Bine.
Deci ce facem cu cina?
S-ar putea să am alte planuri.
Un iubit?
Poate. Te anunț.
- Sună-mă când afli. - Te sun.
David Foster, mergeți cu noi!
Sunteți arestat pentru uciderea lui Lexi Parks.
- Ce se întâmplă? - Nu știu. E o greșeală.
Aveți dreptul să nu spuneți nimic...
- Sun-o pe Honey Chandler! - ... împotriva dv. în instanță.
Îți spune ceva numele „David Foster”?
Am avut un client David Foster mai demult. Dacă vorbim de aceeași persoană.
A sunat soția sa. A fost arestat și vrea să-l reprezinți.
- Care e acuzația? - Omor.
- Matthew are numărul ei. - O voi suna.
- Te-ai trezit cu fața la cearșaf? - Nu am dormit bine.
- Ia-ți casa ta! - Caut.
Totul e așa de scump!
Vino în Boyle Heights. Să schimbi cultura locului.
N-am ce căuta în nebunia aia! În plus, naveta m-ar omorî.
Cum e la BCCO?
Îmi place nespus! Pot să îmi port hainele mele,
- ... nu-mi prind părul, mulți infractori. - Eu mă plictisesc de moarte.
- O să te întorci și tu pe stradă curând. - Sper.
Ne vedem?
Super!
- Ai grijă! - Și tu.
- Serios. - Foarte amuzant.
- Tăieturile de hârtie sunt groaznice. - Taci!
- Se pot infecta. - Dispari!
Te urăsc.
- Pe curând! - Pa!
A venit FBI-ul. Întreabă de tine.
- De mine? - Așa au spus.
Poftește-i!
Dnă avocat!
- Sunt agent Sylvia James. - Lucas Jones.
Cu ce vă pot ajuta?
Acum câteva luni, cadavrele lui Carl Rogers și Glenn Kading
au fost găsite într-un container la descărcare în orașul Ho Și Min.
Fuseseră împușcați. Poate ați văzut pe la știri.
Containerul ținea de un depozit din portul Long Beach.
Analizând datele de telefonie, am identificat numărul dv.
A fost utilizat să comunice cu un fost detectiv al LAPD
care se afla în altă parte a portului în același timp.
Ce coincidență!
Amândoi pe coclauri, în același loc și în același timp.
Asta chiar când containerul era încărcat pe vapor, cu destinația Vietnam?
Am vrea să știm ce făceați acolo dv. și Bosch.
Mă tem că nu vă pot ajuta.
Vă dăm șansa să vă prezentați versiunea în mod oficial.
Nu am nimic de declarat, oficial ori neoficial.
Dacă nu vreți să vorbiți cu noi, veți vorbi în instanță.
E un ordin ce interzice distrugerea oricăror documente, comunicări
sau alte înscrisuri referitoare la acest caz.
Altfel veți încălca legea.
Știți unde e ieșirea.
- Ce voiau? - Să mă momească.
- E legat de Carl Rogers? - Așa se pare.
Nu încetează să ne facă surprize.
Nu pari preocupat.
Au un fragment de mesaj care nu incriminează pe nimeni.
Dacă nu spune nimeni nimic, lor sau instanței,
cazul se răsuflă din lipsă de probe. Vreau să te întreb ceva:
i-au citat și pe Rose și Ramirez?
Numai pe mine.
Ți se pare important?
Poate că nu. Îi anunț pe Crate și Barrel. Și pe Mo.
Trebuie să presupunem că ne urmăresc și ne ascultă.
Asta e clar. Și tu ai făcut exact ce voiau să faci.
Ai fugit direct la mine.
- Rahat! Scuze. - Arată o conștiință încărcată.
Te simți vinovată de ceva?
- Nu, nu mă simt. Absolut deloc. - Bun.
Nici eu.
Vrei să intru în fișierele și comunicările unei firme de avocatură?
Emailuri, mesaje, lista apelurilor.
O firmă care mă plătește mai bine decât tine?
Îți sună cunoscut „bum”? Căci ești și tu implicat în povestea asta.
Sunt foarte conștient de asta.
Vreau să aflu cu cine comunică Rose și Ramirez.
Dacă unul dintre ei cooperează, trebuie să aflu ce știe FBI-ul.
Ce pierdere de vreme monumentală!
Sunt aici doar pentru că așa mi-au cerut de la asigurare.
- Aveați mașina încuiată? - Am lipsit mai puțin de cinci minute.
- Intrasem să returnez ceva rapid. - Deci nu.
- Unde se afla bunul? - Într-o geantă, pe scaunul din dreapta.
- Au luat și geanta? - Da.
Descrieți-mi bunul furat.
Brățară Cartier în stil Art Deco
din platină și diamante, clasică.
- Valoarea? - 35.000 de dolari.
Substituibilă?
Fusese un cadou.
Deci nu. Și geanta?
Marca Kate Spade. 500 de dolari la reducere.
Vom face tot posibilul să vă recuperăm brățara.
Sunt convinsă de asta.
Cu plăcere.
- Ce figură! - Da, nu-i așa?
Pot verifica asta în lista amanetărilor?
- O fac pe timpul meu. - Dă-i bătaie!
Este prea recent.
O să apară peste o lună în registrul vreunei case de amanet.
Spuneți-mi, ce ați face dacă ați avea de rezolvat acest caz?
Taică-tu avea o lozincă deasupra biroului care zicea:
„Scoală-ți fundul și mergi și bate la uși!”
Încă o mai are.
A rămas la fel de adevărată.
Nu mi-aș fi închipuit.
Nu te-ai gândit că detonarea unei conducte de gaze
n-ar fi altceva decât o infracțiune serioasă?
Sigur, dar terorism intern? Nu e puțin cam exagerat?
Ideea e că, dacă sunteți citați, să vă prezentați cu avocat, bine?
- Nu cred că o să fie nevoie. - Cum așa?
La ananghie, mai bine-ți ții pliscul.
Nu o da bine la CV să invoci Al Cincilea Amendament...
dar noi suntem pensionari. Nu ne trebuie CV.
Plecați, nu și uitați.
Uitați, dar nu și plecați.
Ar fi cazul să găsiți glume mai bune.
Suntem mulțumiți cu ce avem.
De-a dreptul încântați!
A intrat să returneze ceva. Nu avea bonul.
A ieșit afară și a început să țipe
când a văzut că-i dispăruse geanta.
Vreau să văd înregistrarea camerei de supraveghere.
- Din fața magazinului. - Nicio problemă.
Spun că au probe. Ce fel de probe?
- Ce ar putea să aibă? - Vom afla la prezentarea acuzațiilor.
Nici nu o cunoșteam pe tipa asta.
Lexi Parks, director municipal adjunct la primăria din West Hollywood.
Soțul său, ajutor de șerif în cadrul LASD,
întorcându-se acasă după tura de noapte, o găsește moartă, bătută cu bestialitate.
Doamne ferește!
Sunt siguri că n-a fost el?
- Știi cum e cu apropiații... - Nu, alibiul lui e imbatabil.
David, ai un alibi pentru acea noapte?
Cine își amintește ce a făcut cu patru luni în urmă?
Care era ziua săptămânii?
Vineri.
Vineri? Eram cu Louise.
N-are cum altfel. E seara noastră.
- Îți amintești unde? - Acasă.
Va trebui să vorbesc cu ea.
- Va confirma. - Sunt convinsă.
Alte persoane?
Nu.
Memphis Soul Stew al lui King Curtis.
Monstrul sacru plecat dintre noi. Răpus în floarea vieții.
Eu prefer versiunea din concertul de la Filmore West,
dar e doar părerea mea.
Nu te contrazic.
- Puteai să fi dat un telefon. - E mai sigur așa.
- Nu ne ascultă nimeni? - Doar ce am verificat.
Cum e cu Rose și Asociații?
Am găsit un e-mail nesemnat trimis de pe un calculator al lor
- ... în care nu am putut intra. - Ce bănuiești?
- Uniformele. - FBI?
Se poate. Criptat până în dinți.
- Te-ai înfundat? - Nu chiar.
Avea un atașament pe care l-am spart.
Un fel de plan.
Asta e schema containerului în care au găsit cadavrele.
- Sicriul de metal. - Cine l-a trimis?
Nu-i ca și cum ne dau suspecții afară din casă.
Dacă e să fie din interior, eu pariez pe Ramirez.
Bătrânul Rose abia se descurcă cu un frigider.
Îi urmărim pe amândoi.
Bună ziua, dle, sunt de la poliție. Tesla e a dv.?
Este vreo problemă? Am plătit amenda pe internet.
Aș vrea să vizionez înregistrările video ale mașinii dv.
Desigur. Despre ce este vorba?
Încerc să prind un hoț.
Cerem amânarea procedurii
ca să putem examina probatoriul.
- Aveți obiecțiuni, dle Landers? - Nu, dle președinte.
Dle Foster, sunteți de acord
să fie amânate prezentarea învinuirii și declarațiile?
Da, onorată instanță.
Reprogramăm ședința peste 30 de zile.
Fără cauțiune. Dorește vreuna dintre părți să ia cuvântul?
Nu în acest moment, dle președinte.
Nu, dle președinte.
Ne revedem la data stabilită.
Ai apucat să vorbești cu Louise?
Urmează să o fac. Nu te lăsa, David! Ține-te tare!
Nu știu dacă pot.
O să poți. Sunt aici ca să te ajut.
Haide! Să mergem!
Când să mă aștept la probatoriu?
La sfârșitul zilei.
- Mersi, Brad. - Îți spun un mic secret.
E rău când procurorii vor să-ți spună secrete.
De obicei înseamnă că lucrurile urmează să se complice.
Probele de ADN fac legătura dintre victimă și clientul tău.
- Nu văd cum. - Atât pe, cât și în interiorul corpului.
Are un alibi?
- Era cu soția lui. - Nu e prea grozav.
Bine că nu e maică-sa.
- Pleci? - Da.
- O seară frumoasă, Martin! - La fel și ție.
Mo, îl vezi?
Da.
Îmi place la nebunie părul!
Îmi doream o schimbare.
Aș vrea să te întreb ceva:
când ai realizat că e vremea să te întorci?
N-am realizat.
Am făcut-o pur și simplu.
Munca ți se pare la fel?
Lucrez doar la recepție.
Dar a fost o femeie care își lăsase mașina descuiată
cu o brățară de 35.000 de dolari pe scaunul din dreapta.
Și nu m-am putut abține.
Așa că am ieșit să investighez.
Și a fost așa bine să simt...
- Altceva decât erai obișnuită. - Exact!
Să bem pentru asta!
Rose e acasă. Cât vrei să mai rămân prin zonă?
Nu mai iese el. Vino unde sunt eu, la Mi Flor Blanca.
Știu locul.
Restaurant salvadorian. Au niște pupusas demențiale.
Doar ce a intrat Ramirez.
Ai cumva la tine o cameră foto cu teleobiectiv?
Întâmplător, chiar am.
Au intrat doi după Ramirez.
Poartă cămăși tropicale largi, cam cum porți și tu.
- Au gusturi vestimentare bune. - Sunt de la FBI și sunt înarmați.
- Asta explică cămășile largi. - Exact.
Poți să pleci.
Îi prind la ieșire și îți trimit pozele.
Nu pot răspunde. Lăsați un mesaj!
Bună, Mads! Sun să văd unde ești.
Sună-mă când poți.
Doar voiam să știu. Nimic important.
E imposibil ca Matthew să colaboreze cu FBI-ul.
Știu sigur că o face.
Să fiu a naibii!
Mă simt atât de trădată!
- Să-l concediez? - Ce știe Ramirez?
- Cât de vulnerabili suntem? - Foarte.
El a identificat schema
și codul de urmărire din registrul de transporturi.
Îl păstrăm. Ne-am putea folosi de el.
I-aș putea vinde gogoși.
Creăm aparențele că ar fi constrâns sau momit de FBI și se termină bâlciul.
Merită încercat.
Trebuie să lucrezi pentru mine ca să menținem regimul confidențialității.
- E același dolar de data trecută? - L-am păstrat ca să-mi poarte noroc.
Și, ca să justificăm întâlnirile și comunicările frecvente,
- ... va trebui să îți dau un caz. - Ce caz?
Lexi Parks.
Am documentele în mașină.
Super!
Dacă te face să te simți mai bine,
cred că David Foster, clientul nostru, este nevinovat.
Cum altfel?
Bună treabă, Bosch!
Mulțumesc, John.
Dă astea detectivului care se ocupă de caz.
FERIȚI - CÂINE RĂU
DE VÂNZARE
Aveți de gând să cumpărați?
- Poate. - E o poveste tare ciudată.
Da? Cum așa?
Soția a fost ucisă în casă, dacă vă vine să credeți,
de către un intrus, când soțul era la lucru.
Ce oroare!
Cum s-au terminat cercetările, a pus anunțul de vânzare.
Erați acasă când s-a întâmplat?
Nu am auzit nimic. Soțul ei a găsit-o.
Nu-l poți învinovăți că vrea să vândă.
Nu, nu poți.
Eu n-aș mai putea locui acolo.
- Deci n-ați auzit nimic? - Nimic.
- Alarma s-a declanșat? - Nu era activată.
Nu te-ai aștepta, mai ales că el e polițist.
Oamenii devin neglijenți, nu-i așa?
Dar câinele? Nu a lătrat?
- Nu aveau câine. - Nu aveau?
N-au avut niciodată. Doar semnul.
Poate că ucigașul știa că nu au câine.
Tesla are cameră video instalată? Cine-ar fi știut?
Da, nu-i așa?
A prins și numărul și hoțul.
Polițist adevărat, începătoareo!
Mult peste atribuțiile tale. Ca de obicei.
Nu vreau să fiu trecută cu vederea.
O să o înmânez chiar eu detectivului de caz.
Ești cea mai bună!
Nici cu tine nu mi-e rușine.
- Am fost crescută cum trebuie. - Să fii sigură.
Și scriitorul spune: „Agenții mei? Au venit la mine?”
James, un client!
Ai chef de companie?
Tocmai plecam. Ai vrea să vii cu mine?
Ia-mi ceva de băut întâi.
Relaxează-te! Fă-te comod!
Mă duc să mă împrospătez.
James!
Ce este?
Nimic care să te îngrijoreze.
Revin imediat.
A fost acasă cu mine în acea noapte.
- L-a văzut cineva aici? - Nu.
A vorbit la telefon cu cineva?
Nu-mi amintesc.
Trebuie să coroborez povestea.
Credeam că sunteți de partea noastră.
Sunt sută la sută. Și vreau să aibă o apărare foarte solidă.
Pentru că sunteți soția lui, juriul nu o să vă creadă pe cuvânt,
așa că trebuie să știu adevărul.
Unde era în noaptea aceea?
Nu știu.
Aveți vreo idee?
Am și nu.
Nu pot să cred că m-a dat de gol.
Ține la tine. Nu e proastă.
Știe că ai început iar să te droghezi.
Îmi spui, te rog, unde și cu cine erai?
- Cu un prieten. - Are și un nume prietenul?
James Allen.
El este alibiul tău. De ce nu mi-ai spus de la început?
- Îmi pare rău. - Nu-ți accept scuzele.
- Speram să pot păstra secretul. - Parcă terminaseși cu drogurile.
Da, până acum vreo șase luni.
M-am întâlnit cu un prieten vechi.
Am tras câteva linii și uite-așa, ușor, ușor...
Și am crezut că mă voi putea controla.
Acest vechi prieten... E același tip?
- James Allen. - Îmi trebuie numărul lui.
Cu ce se ocupă?
E dealerul meu.
M-a sunat un detectiv și a spus că mi-ați găsit brățara.
- Am și arestat hoțul. - Și geanta?
Geanta Kate Spade, nu cred.
Asta e!
Deci când o primesc înapoi?
După închiderea dosarului penal.
Nu pot aștepta. Ar putea dura luni de zile.
Este probă. Scuze.
- Nu depun plângere. - Asta nu depinde de dv.
- Nici de mine. - De cine, atunci?
De detectivul de caz și de procuratură.
Persoana este o hoață. A comis o infracțiune.
Nu mă interesează.
Spuneți-i detectivului să renunțe dracului la acuzații!
Revin mâine să iau brățara.
Matthew, l-am angajat pe Harry Bosch în cazul Foster,
așa că ai grijă să primească și el tot ce ne vine de la probatoriu.
- Desigur. - Bun. Și, era să uit,
să îmi duci toate documentele referitoare la procesul civil
pe care l-am intentat lui Carl Rogers în numele Bellei Sobel.
Orice document fizic și orice e-mail. E vreo problemă?
Nu, deloc.
Bine.
- Harry Bosch! - Nu vă răspund la întrebări,
așa că lăsați-mi citația pe masă și luați-vă tălpășița!
Știi cum stă treaba:
ești fie un martor care cooperează, fie un suspect.
Mulțam de ofertă. O să vă refuz.
Știm despre conductă.
Gașca ta de ciudați și obosiți a aruncat-o în aer,
ca Rogers să nu le poată plăti rușilor.
„Ciudați și obosiți”, serios? Ce jignire!
Nu te-am mai văzut pe aici.
Sună a replică de agățat?
- Cred că știi răspunsul. - Așa-i?
- Sunt pentru prima dată aici. - Și cum ți se pare?
Nu-mi dau seama încă.
Cică meditația ar reface circuitele din creier.
- Relaxează amigdala cerebrală. - Amigdala cerebrală zici?
Poți să cauți.
Nu știu dacă vreau să-mi refac circuitele din creier.
M-aș mulțumi să scap de niște stres.
- Ai venit la locul potrivit. - Vom vedea.
Răspunzi tu, te rog? Am comandat ceva de mâncare.
Cine dracu' sunteți?
Ash!
- Nu vine. - Te-am filmat.
După ce prelucrăm imaginea și îmbunătățim sunetul,
Kerry va putea vedea filmul direct pe televizorul tău de acasă.
Așa o cheamă pe nevastă-ta, nu? Sau asta e fiica? Kelly? Kerry?
- M-am încurcat. - Vă rog!
- Am făcut o greșeală. - Scutește-ne!
Ce vreți?
Ce dracu' crezi că vrem?
Cât?
Harry?
Am analizat materialele trimise și nu pot găsi nicio dovadă
că David Foster și Lexi Parks s-au intersectat vreodată.
Nu în viața asta.
Te preocupă asta?
Da, mă preocupă.
- Chiar mult. - Ce urmează?
- Să vorbesc față în față cu clientul. - Pot aranja.
Ai mai discutat cu soția?
Da, și-a schimbat versiunea.
Se pare că nu era cu el.
- Deci n-are martor pentru alibi? - Unul.
Am un număr, dar nu am dat încă de el.
- Cine-i amicul? - Se numește James Allen.
Este dealerul lui David.
Luau droguri împreună în noaptea aia.
Nu mă mir că a mințit.
Nu a vrut să afle soția. A crezut că poate ține secret.
Asta mă face să urăsc să lucrez pentru apărare, clientela.
Ne-a trimis la plimbare cum ne-a văzut.
Da, nu mă surprinde.
Ne trebuie un mandat de ascultare pentru Chandler.
Și pentru Bosch.
Pentru Bosch se poate,
dar un mandat de ascultare pentru un avocat, mai ales ea,
va fi refuzat de orice judecător federal.
Nu se poate. Să vedem ce spune Chandler în faza preliminară în instanță.
- Va invoca Al Cincilea Amendament. - Și Bosch.
Atunci asta le va fi poziția oficială. Între timp...
SAPĂ MAI ADÂNC
Bună! Cum a fost ziua ta?
A fost bunicică. La ce te uitai?
La poze de la locul crimei.
Cazul de la Chandler?
- Lexi Parks. - Parcă renunțaseși.
Să lucrez cu Chandler? Așa e.
Arată-mi!
Mads, nu vrei să vezi asta. Este brutal.
Aș vrea să le văd.
Sunt polițistă, nu o floricică. Vreau să văd la ce lucrezi.
Bine.
De ce i-a acoperit fața cu perna?
Nu știu.
Poate ca să nu vadă ce făcuse. Compartimentare, știi?
Negare.
Ai dreptate. Sunt șocante.
Crezi că o cunoștea?
Nu știu încă. E sus pe lista mea de priorități.
Care a fost punctul de contact dintre ucigaș și victimă?
Care a fost răspântia?
Unde s-au intersectat?
Exact. Dacă aflu asta, cazul e pe jumătate rezolvat.
A fost violată?
Da.
Eu am avut noroc.
- Nu minimiza calvarul trăit de tine. - Nu o fac.
Crede-mă! A fost groaznic prin ce am trecut,
dar ar fi putut fi mult mai rău.
Mă gândesc la asta uneori.
Se apropie pronunțarea sentinței lui Dockweiler.
Știu.
Te-ai gândit la ce o să spui în declarația părții vătămate?
Oarecum. Puțin.
- Nu prea. - Ar putea să te ajute.
Nu văd cum.
- Să îți exprimi trăirile. - Sau mai rău.
Mi-ar putea face mai rău să tot insist pe asta.
Dacă vrei, te pot ajuta.
Mulțumesc. Îți spun.
Sunt obosită. O să merg să mă culc.
Sigur.
Mads, nu vreau să te presez.
Nu mi-ai răspuns la întrebare.
De ce lucrezi la cazul asta?
Clientul e nevinovat.
Ceea ce înseamnă că adevăratul ucigaș e liber.
Și pentru că, de fiecare dată când mă uit la ea, te văd pe tine.
Ce i s-a întâmplat ei, ți se putea întâmpla și ție.
Noapte bună!
În episodul următor...
Care-i graba? Au trecut doar câteva luni.
Am nevoie de locul meu.
Este un post liber. Căutam persoana potrivită.
Bosch și Chandler în același timp în port.
- Bosch cu asociații săi la conductă. - Trebuie să dovedim.
Clientul nostru este un mincinos.
Mincinos, adulter, dependent de droguri, dar nu și un ucigaș.
Abia aștept să-l cunosc!
Ce altceva te mai preocupă?
Honey! Ce s-a întâmplat?
Martin, scuze că te deranjez acasă, dar am o problemă.
Subtitrarea: Oana Constantinescu
Redactor Cristian Brînză