У попередніх серіях...
Безплатний бензин. Шалені накрутки.
Роджерс — боржник росіян.
На нього тиснуть, щоб він доставив більше бензину.
Креслення вантажного контейнера.
- Цей семизначний номер... - Номер посилки.
Її мають забрати сьогодні.
Бувай, виродку.
- Світ став кращим. - Безсумнівно.
Ми говорили про нього. Це викликало сильні емоції.
Гадаю, я справді думала, якщо позбавлюсь його, то все вирішиться.
- Медді викрали. - Чорт.
- Коли? - Коли ти говорила з нею?
Це його я бачила біля її дому.
Доквейлер здався.
- Де моя дочка? - Пішов ти!
Пішов ти!
Я тут!
Відвіз її в пустелю.
Я лечу з тобою!
Медді? Медді!
Я поруч. Я поруч.
Протеїновий батончик — не їжа.
Справді?
Бачиш? Не так і погано.
Моя зміна. Маю йти.
Ми як кораблі, що розминаються.
О котрій ти маєш бути в мерії вранці?
Зазвичай десь о дев'ятій. А що?
Варитимеш каву, я посмажу омлет.
Тут, о 7.00 ранку.
Це побачення.
- Бережи себе. - Завжди.
Ще спиш?
Лекс?
БОСХ: ЗАВІТ
МИНУЛО ЧОТИРИ МІСЯЦІ
Я б на вашому місці подумав про заміну анкерних відтяжок.
Чорт. Ми вже перевищили бюджет.
Я б порадив використати гвинтові сталеві палі.
Як я й казав. Що у вашому списку недоробок?
Дрібниці. Трохи гіпсокартону, герметик, кришки до розеток.
Думаю, я сам завершу цю роботу.
Упевнені? Зараз місто дуже суворе.
Краще б на це поглянув професіонал перед фінальною перевіркою.
Я не можу виправити все, що не так зі світом,
але я точно можу полагодити свій дім.
Надішлю остаточний чек.
Удачі, містере Босх.
Що відбувається?
Ваш батько мене звільнив.
Ти звільнив Массімо?
Я його не звільняв. Його послуги вже не потрібні.
- Але він ще не закінчив. - Я сам закінчу.
- Точно? - Це лише дефекти.
- Їм нема кінця. - Тому я роблю це зараз.
Слухала альбом Майлза Мослі, що дав тобі Мо?
Я ще не добралася до нього.
- Я поверну йому. - Можеш повернути.
Я завантажу собі на телефон.
Філістимлянко. Так музику не слухають.
- У мене хороші навушники. - Завантаж на комп'ютер.
- Бери ті, що я подарував. - Добре.
- Вони лагідніші до вух. - Добре.
То що хочеш на вечерю?
У мене вже є плани.
Хлопець?
Може. Я тобі скажу.
- Подзвони, коли знатимеш. - Обов'язково.
Девіде Фостер, пройдімо.
Вас заарештовано за вбивство Лексі Паркс.
- Що коїться? - Не знаю. Помилка.
Ви маєте право мовчати...
- Дзвони Хані Чендлер. - ...проти вас у суді.
Ім'я Девід Фостер тобі щось каже?
У мене давно був клієнт Девід Фостер. Якщо ми говоримо про одну людину.
Його жінка дзвонила. Він затриманий, хоче, щоб ти його захищала.
- Яке звинувачення? - Убивство.
- У Метью є її номер. - Я їй подзвоню.
- Встала не з тої ноги? - Я погано спала.
- Зніми собі власне житло. - Я шукаю.
Усе таке дороге.
Їдь у Бойл-Гайтс. Облагородиш район.
Я не буду в це вплутуватись. До того ж добирання на роботу мене вб'є.
Як ВБЗ?
Чудово. Ношу власний одяг,
- розпускаю волосся, багато поганців. - Заздрю. Мені нудно.
- Скоро повернешся на вулицю. - Сподіваюсь.
Зустрінемося?
Чудово.
- Бережи себе. - Ти теж.
- Серйозно. - Дуже смішно.
- Порізи від паперу болять. - Помовч.
- Інфекція потрапить. - Та йди ти!
Ненавиджу тебе.
- Бувай. - Бувай.
Тут ФБР, питають за вас.
- Мене? - Вони так сказали.
Приведи їх.
Адвокатко.
- Агент Сильвія Джеймс. - Лукас Джонс.
Чим допомогти?
Кілька місяців тому тіла Карла Роджерса і Гленна Кедінга
знайшли в контейнері, коли його розвантажували в місті Хошимін.
Їх застрелили. Може, ви бачили новини.
Ми відстежили контейнери до складу в порту Лонг-Біч.
Відстеження дзвінків з найближчої вишки дало ваш номер.
З якого писали повідомлення колишньому детективу,
що був в іншій частині порту в той самий час.
Який збіг.
Ви обидва у глушині, в одному місці в той же час.
Того ж дня контейнер відвантажили на судно, що пливло у В'єтнам?
Нас цікавить, що ви там робили. Ви і Босх.
Боюсь, що не можу вам допомогти.
Це ваш шанс внести свій варіант у протокол.
Мені нічого вам розповісти, для протоколу чи ні.
Не хочете говорити з нами — говоріть з судом присяжних.
Сповіщення не знищувати файли, документи, комунікації
й інші записи, пов'язані зі справою.
Це вважатиметься порушенням закону.
Ви знаєте, де вихід.
- Що вони хотіли? - Щось випитати наосліп.
- Це через Карла Роджерса? - Імовірно.
Дарунок, що постійно радує.
Ти наче не стурбований.
У них часткове СМС, у якому нема ніяких обвинувачень.
Якщо з ними чи присяжними не говорити,
справа помре від нестачі кисню. Можна дещо спитати?
Роуз і Рамірес теж отримали повістки?
Лише я.
Думаєш, це має значення?
Може, ні. Я попереджу Крейта і Баррела. І Мо теж.
Треба припускати, що вони дивляться і слухають.
Це факт. І ти зробила те, що вони хотіли.
Побігла до мене.
- Чорт. Вибач. - Це ознака нечистої совісті.
Ти звинувачуєш себе в чомусь?
- Ні. Ні на мить. - Добре.
Я теж ні.
Хочеш, щоб я заліз у захищені файли й комунікації юридичної фірми?
Електронні листи, повідомлення, список дзвінків.
Це та фірма, що платить мені краще, ніж ти?
Пам'ятаєш той вибух? Бо ти під загрозою теж.
Я чудово це розумію.
Мені треба знати, з ким спілкуються Роуз і Рамірес.
Якщо хтось з них співпрацював, треба знати, які важелі тиску у федералів.
Яка величезна марна трата часу.
Я тут, бо так сказала моя страхова компанія.
- Ваше авто було замкнене? - Мене п'ять хвилин не було.
- Я просто забігла зробити повернення. - Отже, ні.
- Де була ця річ? - У сумці на передньому сидінні.
- Вони й сумку забрали? - Так.
Опишіть викрадену річ.
Браслет Cartier Art Deco,
платина з діамантами, вінтажний.
- Вартість? - Тридцять п'ять тисяч доларів.
Можна замінити?
Це подарунок.
Отже, ні. А сумка?
Kate Spade. 500 доларів зі знижкою.
Ми зробимо все, щоб повернути вам браслет.
Не сумніваюся.
Нема за що.
- Ох і тітка. - І не кажи.
Може, попитати в ломбардах?
- У вільний час. - Уперед.
Вибачте, надто рано.
Це ще місяць не з'явиться на розписках ломбардів.
Скажіть, що б ви робили, якби мали розкрити цей злочин?
Твій старий. У нього над столом був напис:
«Підніми дупу й постукай у двері».
Він досі там.
Правда, як і завжди.
Я й не думав про це.
Ти ніколи не думав, що підрив нафтопроводу
був чимось меншим, ніж довбаний тяжкий злочин?
Звісно, але внутрішній тероризм? Хіба це не надто радикально?
Слухайте, я лише кажу, як отримаєте повістку в суд, найміть адвоката, добре?
- Думаю, він нам не треба. - Чому?
У халепі покладайся на п'яту поправку.
П'ята поправка не прикрашає наші резюме...
Але ми на пенсії. У нас нема резюме.
Нема, але ми їх не забули.
Забули, але вони є.
Боже. Вам треба придумати новий матеріал.
Нас влаштовує те, що в нас є.
Навіть радує.
Зайшла, повернула. Чека, звісно, нема.
Вийшла назад і голосно закричала,
коли побачила, що сумка зникла.
Мені треба записи з ваших камер.
- Перед магазином? - Без проблем.
Кажуть, у них є доказ. Який доказ?
- Що в них може бути? - Дізнаємося на слуханні.
Я навіть не знав цю жінку.
Лексі Паркс, помічниця голови адміністрації, Західний Голлівуд.
Її чоловік, помічник окружного шерифа,
повернувся додому після нічної зміни і знайшов її забитою до смерті.
Боже милий.
Це точно був не він?
- Зазвичай хтось із близьких. - Ні, у нього залізне алібі.
Девіде, у вас є алібі на ту ніч?
Хто пам'ятає, що він робив чотири місяці тому?
Про який день тижня ми говоримо?
П'ятниця.
П'ятниця? Я був з Луїзою.
Майже точно. Це наш вечір побачень.
- Пригадуєте, де? - Удома.
Добре. Я маю поговорити з нею.
- Вона поручиться за мене. - Звісно.
Хтось іще?
Ні.
Memphis Soul Stew, Кінг Кертіс.
Боже, покійний великий. Убитий у розквіті сил.
Я більше люблю живу версію на Fillmore West,
але це лише я.
Я не заперечую.
- Ти міг подзвонити. - Безпечніше заїхати.
- Ти чистий? - Щойно закінчив зачистку.
Отже, «Роуз і партнери».
Я знайшов непідписаний лист, надісланий з їхнього комп'ютера,
- який я не зламав. - Що думаєш?
- Правоохоронець. - ФБР?
Можливо. Зашифрував геть усе.
- Глухий кут? - Не зовсім.
Я зламав прикріплений файл.
Якесь креслення.
Це схема контейнера, де знайшли тіла.
- Бляшана труна. - Хто це надіслав?
Не те щоб у нас була купа підозрюваних.
Якщо це хтось зі своїх, я ставлю на Раміреса.
Старий Роуз уже не той, що колись.
Будемо стежити за обома.
Вітаю, сер. Поліція. Це ваша Tesla?
Є проблеми? Я сплатив той штраф онлайн.
Хочу поглянути на запис із камери авто.
Звісно. А навіщо?
Ловлю крадія.
Ми хочемо продовжити слухання,
поки не зможемо побачити розкриті дані.
- Є заперечення, містере Ландрет? - Ні, ваша честь.
Містере Фостер, ви відмовляєтесь від права
на слухання й заяву зараз, можна їх перенести?
Так, ваша честь.
Ми призначимо слухання через 30 днів від сьогодні.
Застава відсутня. Сторони хочуть висловитись?
Ні, ваша честь. Не зараз.
Ні, ваша честь.
Побачимось у наступну дату.
Ви говорили з Луїзою?
Наступна справа в моєму списку. Тримайтеся, Девіде. Будьте сильним.
Не знаю, чи можу.
Можете. Я поруч.
Гаразд, ходімо.
Коли можна чекати ваші дані?
До кінця дня.
- Дякую, Бреде. - Але попереджаю.
Не люблю, коли прокурор каже «попереджаю».
Зазвичай це значить, що він посадить клієнта.
Аналіз ДНК пов'язує вашого клієнта з жертвою.
- Не розумію, як це можливо. - Знайшли на тілі і всередині нього.
У нього є алібі?
- Він був із дружиною. - Це погано.
Це хоча б не його мати.
- Ви їдете? - Так.
- Гарного вечора, Мартіне. - Вам теж.
Мо, бачиш його?
Він мій.
Маю сказати, крута зачіска.
Хотіла змінити стиль.
Можна запитати?
Коли ти зрозуміла, що час повертатись?
Не зрозуміла.
Просто зробила це.
Робота відчувається так само?
Я лиш на стійці реєстрації.
Але прийшла жінка, що не замкнула машину
з браслетом за 35 000 доларів на передньому сидінні.
Я просто хотіла розібратися з цим.
Тому повернулася на вулиці,
і було так приємно відчути...
- Щось інше, як не дивно. - Саме так.
Так. Я за це вип'ю.
Роуз удома. Скільки ще я маю вештатись?
Він там на ніч. Прийди до мене. Mi Flor Blanca.
Я знаю, де це.
Сальвадорська кухня. Смачнючі пупуси.
Рамірес щойно зайшов.
Може, в тебе є камера з довгофокусним об'єктивом?
Звісно, що є.
За Раміресом зайшла пара.
Вільні тропічні сорочки, такі, як у тебе.
- Гарний смак в одязі. - Це ФБР, і вони озброєні.
- Тому такі сорочки. - Так.
Давай, їдь.
Візьму їх, коли він вийде. Я надішлю фото.
Мене нема. Залиште повідомлення.
Привіт, Медс. Я дзвоню, щоб знати, де ти.
Передзвони, коли зможеш.
Просто перевіряю. Нічого серйозного.
Метью нізащо не говоритиме з федералами.
Я точно знаю, що вже говорить.
Чорт забирай.
Я почуваюся зрадженою.
- Звільнити його? - Що знає Рамірес?
- Він може нашкодити? - Ще й як.
Він виявив схему
і знайшов номер відстеження для графіку доставок.
Не звільняй його. Може, він нам стане у нагоді.
Я можу дати йому дезінформацію.
Заманимо ФБР у справу-пастку, що покладе всьому край.
Варто спробувати.
Ти маєш працювати на мене, щоб зберегти адвокатську таємницю.
- Це той самий долар, що й минулого разу? - Зберегла на щастя.
А щоб пояснити наші часті зустрічі та спілкування,
- доведеться доручити тобі справу. - Яку справу?
Лексі Паркс.
Файли в моїй машині.
Чудово.
Якщо тобі стане легше,
думаю, наш клієнт, Девід Фостер, невинний.
Звісно, думаєш.
Молодець, Босх.
Дякую, Джоне.
Віддай це детективу, що розслідує справу.
ОБЕРЕЖНО СОБАКА
ЕКСКЛЮЗИВНО ВІД RITA CARUSO REALTY ПРОДАЖ
Думаєте купити?
- Можливо. - Це довга історія.
Справді? Чому?
Дружину вбив у домі, не повірите,
бандит, поки чоловік був на роботі.
Який жах.
Щойно зняли поліцейську стрічку, з'явилася табличка «Продається».
Ви були вдома, коли це сталося?
Я нічого не чула. Її чоловік знайшов тіло.
Можна зрозуміти, чому він продає дім.
Ясна річ.
Я б не змогла тут жити.
- То ви нічого не чули? - Нічого.
- Сигналізація спрацювала? - Вимкнена.
Хоча він же працює в поліції, мав би...
Люди стають необережні, так?
А собака? Вона гавкала?
- У них не було собаки. - Ні?
Ніколи. Лише знак.
Може, злочинець знав, що собаки нема.
Tesla, вбудована камера. Хто знав?
Так, справді.
Є номер, реєстрація, є крадій.
Гарна робота, новенька.
Поза межами твоїх обов'язків. Як завжди.
Просто не хочу, щоб це лишилося непоміченим.
Я особисто передам це відповідальному детективу.
Ти найкраща.
Ти теж нічого.
- Мене правильно виховали. - Це правда.
Автор каже: «Мої агенти? Прийшли у мій дім?».
Джеймсе. Покупець.
Скласти компанію?
Я вже йду. Не хочеш зі мною?
Спершу пригости мене.
Розслабся. Влаштовуйся зручніше.
Я трохи освіжусь.
Джеймсе?
Що таке?
Не хвилюйся.
Я зараз прийду.
Тієї ночі він був зі мною вдома.
- Хтось іще його тут бачив? - Ні.
Він говорив із кимось по телефону?
Я не пам'ятаю.
Я маю підтвердити ваші свідчення.
Я думала, ви на нашому боці.
Так. На сто відсотків. І я хочу, щоб у нього був надійний захист.
Але ви його дружина, присяжні не повірять вашим словам,
тому я маю знати правду.
Де він був тієї ночі?
Я не знаю.
У вас є ідеї?
Так і ні.
Не вірю, що вона мене видала.
Вона турбується про вас. Вона не дурна.
Вона знає, що ви знову вживаєте.
Не хочете сказати, де ви були і з ким?
- З другом. - У друга є ім'я?
Джеймс Аллен.
Він — ваше алібі. Чому ви відразу мені не сказали?
- Пробачте. - Не пробачу.
- Я хотів тримати це в секреті. - Я думала, ви чистий.
Був, але з пів року тому зірвався.
Я зустрів старого друга.
Ми трохи нюхнули, тоді все якось закрутилося,
і я думав, що зможу це контролювати.
Цей старий друг... Той самий?
- Джеймс Аллен. - Мені потрібен його номер.
Ким він працює?
Він мій дилер.
Детектив сказав мені, що ви знайшли мій браслет.
- І затримала крадія. - А сумка?
Kate Spade. Не думаю.
Це вона.
То коли її повернуть?
Коли закриють справу.
Я не можу чекати. Це займе місяці.
Це доказ. Вибачте.
- Я не висуваю звинувачень. - Це не ви вирішуєте.
- І не я. - А хто?
Детектив та офіс окружного прокурора.
Вона крадійка. Вона скоїла злочин.
Мені чхати.
Скажіть детективу зняти чортові звинувачення.
Повернуся по неї завтра.
Метью, я найняла Гарі Босха працювати над захистом Фостера,
тому простеж, щоб він знав усе, що потрапляє у справу.
- Добре. - Гаразд. До речі, поки не забула,
принеси всі папери, що стосуються цивільного позову,
який ми подали проти Карла Роджерса від імені Белли Собель.
Кожну паперову копію, кожен електронний лист. Якісь проблеми?
Ні, зовсім ні.
Добре.
- Гарі Босху. - Я не буду відповідати,
тому покладіть повістку в суд на стіл і забирайтеся з мого дому.
Ви знаєте, як воно.
Ви або свідок-помічник, або ціль.
Дякую за пропозицію. Я пас.
Ми знаємо про нафтопровід.
Ваша банда невдах і стариганів його підірвала,
тому Роджерс не заплатив росіянам.
«Невдахи і старигани», справді? Це образливо.
Я вас раніше тут не бачив.
Це схоже на флірт?
- Якщо питаєте. - Так?
- Я тут уперше. - І що думаєте?
Зарано говорити.
Кажуть, медитація відновлює мозок.
- Розслаблює мигдалину. - Мигдалину?
Можете перевірити.
Не знаю, чи хочу я відновлювати мозок.
Мені вистачило б мати трохи менше стресу щодня.
- Ви прийшли у правильне місце. - Побачимо.
Відчини, добре? Я замовила нам дещо з DoorDash.
Ви хто такі?
Еш! Еш?
- Вона не прийде, коханцю. - Ми зняли тебе на відео.
Щойно почистимо картинку й підсилимо звук,
Керрі зможе транслювати його на твоєму широкому екрані.
Це ім'я дружини, так? Чи це дочка? Келлі? Керрі?
- Чорт, я поплутав. - Прошу.
- Я зробив помилку. - Не пояснюй.
Чого ви хочете?
Як ти думаєш, чого ми хочемо?
Скільки?
Гарі?
Я проглянув усі нові дані й не можу знайти доказів,
що Девід Фостер і Лексі Паркс колись бачилися.
Не в цьому житті.
Це тебе турбує?
Так, турбує.
- Дуже. - Що далі?
- Зустрінься з клієнтом особисто. - Можу влаштувати.
Ти на зв'язку з дружиною?
Вона змінила показання.
Вона таки не була з ним.
- То свідків для алібі нема? - Один.
У мене є номер, але я ще не зв'язувалась.
- Хто це? - Його звати Джеймс Аллен.
Він дилер Девіда.
У ту ніч вони були разом під кайфом.
Тому він і збрехав.
Не хотів, щоб жінка знала. Думав, що приховає.
Ось чому я не люблю адвокатуру. Через клієнтів.
Він зразу прогнав нас.
Так, я не здивований.
Треба ордер на прослухування телефонів Чендлер.
І Босха теж.
Босха можна,
але прослухування адвоката, тим паче неї,
федеральний суддя не дозволить.
Цього не буде. Побачимо, що Чендлер скаже перед присяжними.
- Вона покладеться на п'яту. - Босх теж.
Тоді вони в протоколі. А поки що...
КОПАЙ ГЛИБШЕ
Привіт. Як пройшов день?
Нормально. Що дивишся?
Фото з місця злочину.
Справа з Чендлер?
- Лексі Паркс. - Ти ж зарікався.
Не працювати з Чендлер? Так.
Покажи.
Медс, тобі не треба на них дивитися. Вони жорстокі.
Я хочу побачити.
Я коп, а не квіточка. Я хочу побачити, над чим ти працюєш.
Добре.
Чому він прикрив її лице подушкою?
Не знаю.
Може, щоб не дивитись на те, що зробив. Знаєш, психологічний захист.
Заперечення.
Твоя правда. Вони моторошні.
Думаєш, він знав її?
Ще не знаю. Це важливе питання.
Що було точкою контакту між убивцею та жертвою?
Що було перетином?
Де їхні шляхи перетнулись?
Саме так. Якщо знайду відповідь, буду на півдорозі.
Її зґвалтували?
Так.
Мені пощастило.
- Не применшуй своїх страждань. - Ні.
Повір мені. Зі мною сталося жахливе,
але могло бути значно гірше.
Я часом думаю про це.
Скоро буде вирок Доквейлера.
Я знаю.
Ти думала про заяву потерпілої?
Так. Трохи.
- Не зовсім. - Тобі це може піти на користь.
Не розумію, як.
- Виразити почуття. - Чи гірше.
Мені може стати гірше, якщо перейматимуся цим.
Якщо хочеш, я допоможу.
Дякую. Я дам знати.
Я втомилася. Піду спати.
Звісно.
Слухай, Медс, я не тисну.
Ти не відповів на моє питання.
Чому взявся за цю справу?
Клієнт не винний.
Отже, справжній убивця досі на волі.
І тому, що щоразу, коли дивлюся на її лице, бачу твоє.
На її місці могла бути ти.
Добраніч.
У наступній серії «Босх: завіт»...
Куди спішити? Пройшло кілька місяців.
Хочу власне житло.
У нас є вакансія. Я шукав потрібну людину.
Босх і Чендлер у порту одночасно.
- Босх і його партнери біля трубопроводу. - Це треба довести.
Наш клієнт — брехун.
Брехун, зрадник, наркоман, але не вбивця.
Хочу його побачити.
Що ще не дає вам спати ночами?
Хані? Що сталося?
Мартіне, вибач, що турбую тебе вдома, але в мене проблема.
Переклад субтитрів: Ірина Філоненко
Творчий керівник Владислава Бурмістрова