În episoadele anterioare...
- Ce-i asta? - Fișierele despre familia ta de la fost.
- Cum ai obținut datele lui de acces? - Cu un analizor de trafic.
- Ce mai faci, agent Morrell? - Bine.
- Pregătită să pornim operațiunea „Mo”? - Îl avem prins în capcană.
- Pot îndrepta lucrurile. - Nu cred că poți.
Totul a mers bine până când Lexi a aflat că ceasul era furat.
Ellis și Long au ucis-o pe Lexi Parks.
O poveste grozavă, dar nu puteți dovedi nimic.
M-ai închis într-o cutie, dar te-ai îngropat pe tine.
- Nu m-ai minți, nu-i așa? - Nu, nu te-aș minți niciodată.
A parcat pe Admiralty Way. Îi place pescuitul?
A refuzat protecția ca să-l caute pe Ellis.
Poliția! Nu mișca!
Mă aflam pe debarcaderul alăturat,
cam la 25-30 de metri distanță.
Am strigat: „Poliția! Nu mișca!”
Ellis avea o armă în mâna dreaptă. O ținea îndreptată către tatăl meu.
Ca să-l împiedic pe Ellis să îi facă rău sau să îl omoare pe tata,
am tras două focuri.
Ambele l-au nimerit în piept.
A căzut în apă.
Situația nu permitea acordarea de prim ajutor. Asta e tot.
Când ați intrat în port, v-a spus ofițerul Vasquez să așteptați?
- Mi-a spus să stau la vedere. - V-ați conformat?
Când am auzit primul foc de armă, m-am dus de unde venea.
- Deci v-ați separat? - Da.
Au recuperat cadavrul lui Ellis. Nu au găsit încă arma.
Avea una.
Cercetările la locul faptei vor dura până dimineață.
Apoi vor trimite scafandri.
Ești sigură în privința armei?
Glock 19. Albastru metalizat. Pistol semi-automat.
Te-ai descurcat grozav.
- Și dacă nu găsesc pistolul? - Îl vor găsi.
Vor stabili că ai acționat în mod legitim.
Ellis era un polițist corupt.
Departamentul va vrea să încheie povestea cât mai repede.
Te voi contacta. Odihnește-te.
Ai chef de micul-dejun?
Vreau doar să ajung acasă și să dorm.
Probabil vom primi mustrare pentru că ne-am separat. Îmi pare rău.
DCI-ul găsește mereu ceva ca să-și justifice existența.
Ai văzut arma, așa-i?
Am auzit doar focurile trase.
Stai liniștită. O vor găsi.
Cât îmi doresc să fie așa!
BOSCH: MOȘTENIREA
Dl Aslan și-a retras colaborarea cu FBI-ul.
Pledează vinovat de complot și fraudă.
Vrem să știe toată lumea că dl Aslan nu e un turnător.
Îl va ține în viață măcar.
N-a fost o idee înțeleaptă să depună mărturie contra Bratvei.
O zi bună, dră Chandler.
- Ce e asta? - Rezultate pe care le așteptai.
- Puteau să le trimită de la laborator. - Am vrut să le aduc personal.
- Ce ai în plan? - Un nou capitol.
Aș dori să mă alătur.
Îmi trebuie oameni în care să am încredere deplină.
Nu te voi mai dezamăgi.
Îmi pare rău, Matthew. Sunt sigură că vei reuși altundeva.
Mult noroc!
Cum merge?
- Chiar credeți că l-am prins? - Cel puțin pentru PharmaWell.
Bassi are garantată o pedeapsă cu executare. Va ceda.
Mă tot gândesc că poate să iasă prost.
Dacă sunt deconspirată printre hackeri, s-a zis cu mine.
- Mă vor hărțui pe mine și pe familia mea. - Stai liniștită. Nu te dăm în vileag.
Îmi...
- Îmi fac griji pentru Mo. - Te-ai cam atașat, nu-i așa?
- Așa e. - E deștept, o să coopereze.
Dacă îi denunță pe Chandler și Bosch în legătură cu explozia,
va scăpa ușor și nici nu va afla despre tine.
Axează-te pe ce e important.
Deci nu i-au găsit încă pistolul.
Și, până îl găsesc, sunt cam în impas.
E doar o chestiune de timp. Dacă trebuie, depun eu mărturie că-l avea.
Cred că și-ar dori să coroboreze asta cu arma în sine, dacă se poate.
Cum te simți?
Mă simt bine.
E un lucru dificil să iei o viață.
- Am luat-o pentru a salva altă viață. - Și îți mulțumesc pentru asta.
Suntem chit. Aș face-o din nou fără să mă gândesc.
Vorbesc serios.
Îți dau un sfat:
nu minimiza lucrul ăsta.
- Nu o fac. - Așa pare.
Știi, Mads, meseria asta a noastră
necesită un instinct moral puternic, de care tu ai din belșug.
În situații-limită,
trebuie să te bazezi pe ce ai învățat și pe instincte.
- Știu asta. - Toată lumea din jur,
șefii, Vasquez, polițiștii îți spun: „Bravo! L-ai nimicit pe nenorocit.”
Și tu stai și te întrebi: „De ce nu mă simt așa grozav?”
- Și ce face să fie așa? - Tipul de persoană care ești.
- Știi că ai făcut ce trebuia. - Nu am avut de ales.
Știi ce simt de fapt despre asta?
- Spune-mi. - Sunt al dracului de furioasă.
- Pe mine. - Pe tine.
- Pe el. Pe Eleanor... - Pe mama ta?
- Îmi fac întruna griji pentru tine. - Și eu, pentru tine.
Ai fentat protecția.
Te-ai dus de capul tău. Dacă nu te-aș fi cunoscut...
- Dacă n-aș fi fost acolo... - Bine.
- Înțeleg de ce ești supărată. - Sigur?
Sigur înțelegi?
Ce m-aș face fără tine?
Dacă te-aș pierde și pe tine? Te gândești vreodată la asta?
Tot timpul.
Știi ce?
Sunt ruptă.
Cred că o să ies la alergat, să îmi limpezesc gândurile.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Am vorbit mult despre momentul sau șansele
de a mă simți din nou eu însămi,
adică așa cum eram înainte.
- Și? - Am o stare foarte proastă.
Atroce, uneori.
Am recurs la niște metode îndoielnice ca să supraviețuiesc.
La care nu aș fi recurs înainte.
Am trădat pe unul dintre cei mai vechi și dragi prieteni,
o persoană care mi-a fost mereu alături la nevoie.
Acțiunile mele i-au lezat reputația.
Era să-și piardă cabinetul.
- Mai poate fi salvată prietenia? - Nu cred.
Dacă aș fi în locul lui, aș zice că stricăciunea e prea mare.
Ce simți despre toate astea?
Nu voi mai fi niciodată persoana care eram.
Asta...
Asta sunt eu acum.
Știu că am făcut ce trebuia pentru a putea supraviețui.
Dacă asta este dauna colaterală, dacă ăsta este prețul,
atunci,
mă pot împăca cu gândul.
Bună!
M-am gândit că poate ai vrea să ieșim puțin afară.
Să mergem la plimbare, e o zi frumoasă.
- Lucrezi? - Mereu. Îți e foame?
Aș mânca ceva.
Sau...
am putea să stăm aici și să comandăm ceva.
Să lăsăm asta pe mai târziu.
Haide să-mi arăți cum e prin Cartierul Coreean.
Faptul că locuiesc în Cartierul Coreean, nu mă face coreean.
Faptul că locuiesc în Los Angeles, nu mă face înger.
Ce e?
Era într-un cântec: „Folosește-mă, dar nu mă amăgi.”
Mo, ce...
O să ieșim, venim înapoi și o să zici:
„Vai, ce a trecut timpul! Trebuie să plec. Mi-ar fi plăcut să urc, dar nu pot.”
Deci să sărim peste prânz și plimbare? Să anulăm tot planul?
Nu, stai să-mi pun pantofii de plimbare.
Ne vedem de aproape o lună.
Știu ce o să spui...
Mereu când suntem pe punctul
de a deveni mai intimi, te înfoi ca un arici.
Îmi placi ca prieten și nu vreau să stric o relație frumoasă.
E bine și prieten, dacă atât se poate.
Deocamdată.
Dar te rog să nu mă amăgești.
Promit.
Bine, știu un loc unde au murături.
Leacul ideal pentru dragoste neîmpărtășită.
Cum așa?
Duhnești așa rău a usturoi după aia, de se cojesc pereții pe unde treci.
Ador murăturile.
Nu te sfii să mă folosești.
Ce era așa de important de nu-mi puteai spune la telefon?
Asta.
- O săptămână la infirmerie? - O bătaie urâtă.
- Tot nu și-a găsit gașcă? - O caută cu lumânarea.
- Ce vrea să însemne asta? - Se aude vorba.
Nu face nimic nechibzuit cu informația asta.
Promit.
Maurice Bassi și ceilalți locatari de la nr. 4315, Strada West 3rd:
suntem de la FBI! Ieșiți cu mâinile sus!
- Dacă e înăuntru, nu răspunde. - Să pornim, Mike!
Haideți!
FBI! Avem mandat de percheziție!
Mâinile sus acum! În picioare!
Întoarce-te! Prinde-ți mâinile după cap!
Acum vino către mine! Continuă să mergi! Mai mergi!
Oprește-te acolo, pune-te în genunchi
și nu te mișca.
Echipa de intervenție e în siguranță. Suspectul a fost reținut.
Care sunt acuzațiile?
Rezultate analizei UP pe care le-am depus
întăresc ipoteza culpabilității unei terțe părți, onorată instanță.
Și, ca să fie menționat, vă referiți la Urme de Prezervativ?
- Corect. - Începeți.
Lexi Parks urma să pornească o investigație
care ar fi dat în vileag schema de șantaj
pe care detectivii Ellis și Long o derulau de ani buni.
Au ucis-o pe Parks și au făcut să pară că David Foster comisese crima.
Pentru a reuși, trebuia eliminat și alibiul lui Foster, James Allen,
împreună cu care acesta era în noaptea crimei.
Și ce are a face analiza?
Allen și Foster erau iubiți pe ascuns.
Detectivii au obținut de la Allen un prezervativ cu sperma lui Foster.
Ellis și Long au ucis-o pe Lexi Parks
și au pus sperma lui Foster pe și în interiorul corpului acesteia.
Onorată instanță, am mai auzit eu fabulații ale apărării, dar chiar așa?
Vă va veni rândul la cuvânt, dle Landreth.
Dră Chandler?
Proba de ADN prelevată de la Parks conținea urme fine
ale tipului de prezervativ descoperit în camera de motel a lui James Allen.
Unde se află acest James Allen? Poate depune mărturie în acest sens?
A fost ucis, onorată instanță. De către Ellis și Long. Să nu vorbească.
Consider că probele sunt suficiente pentru a admite moțiunea.
Veți putea susține culpabilitatea terței părți la proces, dră Chandler.
Vă mulțumesc, onorată instanță.
Ședința s-a încheiat.
Emmitt, ăsta e momentul să renunți la acuzații.
- Clientul meu e nevinovat. - Nici vorbă.
Ce dovedește analiza? Foster putea să fi purtat prezervativul.
Nu există nicio dovadă că Parks și Foster s-au întâlnit vreodată.
Nu există nici că nu s-au întâlnit. Și nu retragem acuzațiile.
Așază-te!
- Nu am nimic de spus. - Bun. Pentru că vrem să asculți.
Ascultă-ne.
S-ar putea să ai cum să te salvezi.
Spune-ne despre ea.
Nu o cunosc. Nu am văzut-o niciodată.
E o infracțiune gravă să minți un agent federal.
Am ieșit la un pahar.
Ăsta din poză era un „euforic”.
Vi-l recomand. S-ar putea să vă mai destindă.
Jade Quinn. Știm că ai spart rețeaua PharmaWell pentru ea.
- Ai deschis măcar fișierul furat? - Ar fi fost lipsit de etică.
Mai are și scrupule!
Nu pe tine te vizează ancheta noastră, dle Bassi.
Ci pe ea.
Vinde secrete comerciale.
Și pune hackeri ca tine să le fure pentru ea.
- Ce vreți? - Pe ea.
Întâlnește-te din nou cu ea. Fă-o să vorbească despre spargere.
Să port microfon.
Infracțiunile informatice au o pedeapsă de minim cinci ani.
Fiecare spargere e o infracțiune separată.
N-am vrea să te încărcăm cu atâtea acuzații.
Dar ar trebui să cooperez?
Ai putea chiar să-ți reduci dosarul la zero.
Și ar mai trebui să ne dai informații despre Bosch și Chandler
și despre explozia conductei din port, de anul trecut.
Vreau să vorbesc cu șeful vostru.
L-am văzut alergând. Un pic ciudat, nu-i așa?
Mersi.
- Nu te temi că lumea o să vorbească? - Îți ofer un umăr pe care să plângi.
Toată lumea mă întreabă cum mă simt.
Te cred și eu. Suntem cu toții neinițiați. În afară de Vasquez.
Cum este?
Nu e bine.
Chiar și la unul ca Ellis?
Chiar și la el.
Am găsit unde să stau.
Super! Când?
Curând.
Nu fi supărat.
- Nu înseamnă că ne despărțim. - Nu credeam asta.
Scuză-mă puțin. Mă duc să mai stau de vorbă.
- Te întorci când termini? - Sigur.
Salut. Ce faceți?
Plătești rândul următor.
Hei!
Peste un an, peste doi ani.
Poate niciodată. Oricând vei fi pregătită.
Voi fi gata să ascult.
Orice înțelegere trebuie să fie în scris. Semnată de către procurorul general.
Ori faci ce vrem noi, ori nu.
- Trebuie să mă mai gândesc. - Nu avem timp.
Cu cât stai mai mult aici, cu atât ți se va simți mai mult lipsa.
Ar putea deveni suspicioși.
Deci trebuie să te decizi chiar acum. Da sau nu?
Adică să aleg între închisoare federală sau să lucrez pentru voi în libertate?
Corect.
Știi, când m-am trezit azi-dimineață,
nu aveam în plan să închei ziua ca turnător.
Am nevoie măcar de câteva zile.
Dacă te sun, ai face bine să răspunzi.
- S-a făcut. - Ai până la sfârșitul săptămânii.
S-ar putea chiar să avem un motiv de închinat paharul.
Mi-ar prinde bine o veste bună.
- E curat aici? - Am verificat azi-dimineață.
Deci, se pare...
că marele juriu îl învinuise în secret pe Aslan de fraudă cu combustibil.
Barron l-a presat apoi să coopereze în schimbul reducerii pedepsei.
Aslan te-a identificat ca fiind prezent la rafinărie în noapte exploziei.
Asta sună mai degrabă a veste proastă. Care e cea bună?
M-a sunat avocatul lui Aslan.
Și-a retras cooperarea și își va asuma frauda cu combustibil.
Și asta, prietene, te scoate din bucluc.
Bratva a ajuns la el. Vrea să rămână în viață.
Ce avem acum de făcut este să dovedim că David Foster e nevinovat.
Avem nevoie ca Long să mărturisească.
Cum am putea obține asta? Nu o să vorbească cu niciunul dintre noi.
Nici n-am avea cum. E în închisoare.
Încă nu e.
Nu-l vor transfera din spital până nu e stabil.
Și e posibil să nu fi aflat despre Ellis.
La ce te gândești?
Nu avem nimic de pierdut.
- Sigur nu ai nevoie de ajutor? - Nu, mă descurc.
Mulțumesc.
- Chiar nu e nevoie. - Vreau și eu să fiu util.
Dacă voiam să te omor, erai deja mort.
Vorbește încet.
- Ce vrei? - Să te ajut.
Du-te dracului! M-ai împușcat.
Te puteam ținti în cap, dar nu am făcut-o.
Trăiești datorită mie. Ai aflat despre Ellis?
- Ce-i cu el? - L-au prins.
Se ascundea în port. Gemenele l-au dat în vileag.
Încheie o înțelegere și îți pune totul în cârcă.
Prostii.
Uite transcrierea mărturisirii lui.
„I-am spus lui Long să intre și să ia ceasul. Eu stăteam de pază.
„După o vreme, a ieșit acoperit de sânge.
„Se dezlănțuise asupra ei cu levierul.
„A trebuit să facem să pară o crimă sexuală.”
- Ce dracu'? - Vrei să citești și restul?
Ce dracu' e asta? Nu ești avocatul meu.
De ce îți pasă?
Am văzut de ce e în stare.
Ascultă, puțin îmi pasă de tine,
dacă apuci să mai vezi lumina zilei vreodată,
dar el trebuie să plătească, și tu trebuie să-i aduci pierzania.
- Cum? - Spunând adevărul.
Cheamă-ți avocatul și fă o înțelegere înaintea lui Ellis.
Cum a fost în noaptea aia?
La naiba!
El a fost.
El este cel care s-a dezlănțuit, nu eu.
A spus că, dacă arată mai rău,
- ... pare comisă de un criminal în serie. - Erai și tu?
Am crezut că levierul era ca să deschidem ușa,
dar el o tot lovea cu el.
Era acoperită de sânge. Sânge pe el, sânge pe pereți...
... pe tavan.
- Și-a ars hainele în noaptea aia. - Unde?
Într-un loc pentru grătar din Elysian Park.
- Nu, mai este. - Nu contează.
- De ce? - Pentru că nu ești polițist.
Nu poți înregistra pur și simplu oamenii pe ascuns.
Articolul 632. E necesar acordul ambelor părți.
În plus, vorbește neclar. Se vede că este sub tratament.
Tot bâlciul ăsta ar fi desființat de avocatul lui Long.
Ești pasibil pentru acces nepermis și încălcarea articolului 632.
Sper că glumești!
Nu mă interesează dacă declarația este admisibilă sau nu.
Ai acum un munte de dovezi dezincriminatorii.
Fă ceea ce trebuie, Emmitt!
Cred că am terminat aici.
Am spus că am terminat.
Ai aproximativ patru ore să pregătești o declarație.
Ce declarație?
Declarația pe care biroul tău va trebui să o dea
după ce înregistrarea ajunge la toate canalele de știri din oraș.
Nu o poți face publică. Nu este obținută legal.
Asta poate conta în instanță, dar nu și pentru presă.
Vor auzi o persoană mărturisind crima de care tu acuzi pe altcineva.
Abia aștept să văd cum explici asta.
Patru ore, Emmitt.
- Irv! - Honey!
- Mă bucur să te văd. - Și eu.
Arăți foarte spilcuit. Îți merge bine în sectorul privat.
Și tu arăți bine.
- Îmi fac de treabă. - Am auzit.
- Îți lipsește? - Ce anume, poliția?
Întreg sistemul e un dezastru.
De la procuratură în jos. Polițiști corupți. Șantaj. Crimă.
Schimb de focuri în port.
Al naibii Bosch!
- Odată ce ajungi să-l cunoști... - Așa e.
Îți mulțumesc că ți-ai făcut timp să ne vedem.
- Cu ce te pot ajuta? - Aș vrea susținerea ta.
Am ieșit la pensie.
Ești încă destul de influent printre polițiști.
- Acum niște ani, mi-ai pus o întrebare. - Îmi amintesc.
Ai spus: „Chiar vrei să dai ce faci acum
„în schimbul șansei de a-ți plânge de milă la primărie?”
Nu vreau să devin primar, ci procuror general.
Vreau să devin următorul Procuror General al Comitatului Los Angeles.
Înțeleg.
Îmi repet, deci, întrebarea:
„Cu ce te pot ajuta?”
- Vreo veste? - Au trecut doar 24 de ore.
- Poate că nu ne-a ieșit. - Nu, l-am convins.
Poate că ne perpelește până la final, dar a prins momeala. Spune-le!
M-a invitat la el acasă mâine-seară.
Îi iau eu pulsul. Mi se va destăinui.
- Vreau supraveghere audio. - Da, rezolvăm.
Dle Archer?
Acuzarea nu poate continua în acest moment
și cere anularea dosarului împotriva dlui Foster.
Dră Chandler?
Apărarea susține cererea
și solicită desființarea definitivă a cauzei.
- Nu vreți să reintroduceți cauza, nu? - Nu, dle.
Cererea de anulare este admisă. Privitor la cealaltă cerere?
Date fiind noile probe, putem conveni că dl Foster nu a ucis-o pe Lexi Parks.
Cer să fie reabilitat complet.
- Acuzarea? - Acuzarea nu se opune.
Cererea de reabilitare este admisă.
Dle Foster, este ca și cum nu ați fi fost arestat.
În numele sistemului de justiție, cu sinceră părere de rău,
sper că vă veți putea relua, pe cât posibil, cursul normal al vieții.
Bună!
Nu știu ce să spun.
- „Mulțumesc” e suficient. - Pentru tot.
- Să mergem acasă. - Numai bine.
Mulțumim.
E necesară o discuție.
Madeline Bosch la telefon.
Dră Bosch, sunt Joan Malone
de la Administrația Penitenciarelor din California. Aveți o secundă?
Da. Despre ce este vorba?
Vă sunăm în legătură cu Kurt Dockweiler.
Nu-mi spuneți că nemernicul a evadat.
În baza Legii Marsy, vă informăm
că a decedat în închisoare.
Poftim? Cum?
Îmi pare rău, nu vă pot spune. O anchetă este în curs.
Lucrez în poliție. Vă rog, vreau să știu.
A fost găsit în celulă. Supradoză.
- A primit ce merita. - O supradoză?
Probabil o injecție mortală.
L-au ținut și i-au injectat heroină. E trecută ca supradoză ori sinucidere.
- De ce ar face asta? - Pentru că era violator.
Toată lumea știa.
A scăpat ușor.
Voiam să putrezească în pușcărie pentru tot restul vieții sale nenorocite.
Știu că e prea devreme, dar va trebui să te împaci cu gândul.
Pentru binele tău.
Ai dreptate. Este prea devreme.
Mai ești supărată pe mine?
Încerc să trec peste.
Și pe mama ta?
Niciodată.
Nu voi trece niciodată peste asta.
- Ai fost la monumentul comemorativ? - Da, o dată sau de două ori.
Prima oară a trebuit să plec. Nu am putut face față.
A doua oară am rezistat în mare parte.
- Tu ai fost? - Mă gândesc să merg.
M-am tot gândit la ea.
Da.
Apropo, am găsit unde să stau.
Aș vrea să văd și eu înainte să închiriezi.
Prea târziu. Faptul e consumat. Mi-am dus deja niște lucruri.
Cum rămâne cu Rico, prietenul tău?
Ne-am despărțit. Doar că el nu o știe încă.
Pariez că știe.
FBI - PANOUL COMEMORATIV OMAGIU EROILOR DISPĂRUȚI
A fost atât de intens!
Să-i văd numele, cariera, fotografii cu ea... Au concretizat totul.
Istoria familiei. Cum l-a salvat pe el.
- Ai auzit vreodată povestea? - Nu.
Deci erau într-un tunel. Nu mă întreba acum ajunseseră acolo.
Și un răufăcător era pe cale să-l împuște pe Harry.
Să-l omoare pe loc.
Și Harry zace întins, spunându-și rugăciunea,
când se aude un foc de armă.
Tipul cade mort.
Iar Harry deschide ochii
și vede un înger privindu-l de sus.
Eleanor.
Și apoi s-au îndrăgostit. Și m-au avut pe mine.
Tot ce pot spune e că este foarte norocos.
Să fie salvat atât de soție, cât și de fiică.
Ce-o să se întâmple când i se termină norocul?
Cum faci față?
Mă simt amorțită.
De parcă totul s-ar întâmpla
undeva, la distanță.
Mi-e frică să nu-mi pierd empatia.
Dacă te temi că îți vei pierde empatia,
asta e dovada clară că nu e așa.
Sper.
- Dle sergent! - Maddie, ai o secundă?
Da, ce s-a întâmplat?
Ascultă, discuția asta nu a avut loc.
Am zis că e bine să afli. Au găsit arma.
Mai ești la telefon?
- Mulțumesc. - Să dormi bine la noapte.
Mersi.
- Iei patru. - Rahat!
Ce culoare?
Albastru.
- Se potrivește. - Pe bune?
Parcă duci povara lumii pe umeri, amice.
- Ai spirit de observație. - Doar la ce e evident.
E posibil să fi intrat într-un bucluc.
- De care? - Federal.
- Ceva serios? - Terorism intern.
Doamne!
Nu vreau să stric atmosfera.
Și eu aș fi bulversată.
Poți vorbi cu mine, știi?
Apreciez gestul. Pentru că și eu te-am ajutat, nu?
Așa e.
Are legătură cu Bosch?
Și cu cealaltă clientă, Honey Chandler.
Nu-mi place să spun: „Ți-am zis eu!”
Despre ce e vorba?
Am îndoieli dacă... să zic așa...
să-i sap pe ei ca să-mi salvez pielea.
Ai face asta?
Nu aș vrea, dar sunt cam prins la înghesuială.
Trebuie să te gândești întâi la tine.
Așa cică.
Este totuși o decizie dificilă.
Da, trădarea e nasoală.
În special când ajungi să cunoști persoana.
Începi să ai încredere în ea.
Știi la ce mă refer, Janice?
- Poftim? - La dracu'!
M-ai auzit.
Sau să-ți spun numele întreg, Janice Morrell?
Ai amuțit?
Spune-le că ești teafără.
Spune-le că jucăm Uno. Nu vreau să-mi spargă iar ușa.
Sunt bine.
De cât timp știi?
O să te las să ghicești.
Te-am prins cu PharmaWell.
Ești sigură?
Camerele de supraveghere te-au surprins intrând în clădire.
Doar încălcarea proprietății.
Probabil un delict. Șase luni maximum.
- Ai fost în camera serverelor. - Ai vreo imagine cu mine acolo?
Cumva ai dezactivat camerele,
dar te am înregistrat spunând că instalaseși un analizor de trafic.
Să mă anunțați când îl găsiți.
Diverse infracțiuni informatice a căror dovadă se află pe acel stick.
Oare?
Vreau să fie clar pentru amicii tăi care ne ascultă:
nu spun că eu am făcut-o,
dar orice hacker de bun-simț ar seta ca fișierul să se șteargă automat.
După 24 de ore, e curat ca lacrima.
Poți să-l verifici singură când ajungi înapoi la sediu.
Uno!
Jocul s-a sfârșit.
- Ascultă... - Cred că am terminat aici.
Mo...
- E slujba mea. - A fost.
A fost slujba ta. Să încheiem o înțelegere:
îți dai demisia din FBI în seara asta și nu te voi deconspira.
Te-am plăcut sincer.
- Și eu am simțit ceva pentru tine. - Nu te cred.
Poate într-o altă viață.
Bine.
Clientul meu nevinovat, David Foster,
a zăcut săptămâni întregi în închisoare fiind acuzat pe nedrept.
Atacat în detenție,
afară, denigrat de către procurorul general,
timp în care ucigașii lui Lexi Parks omorau fără milă în stânga și în dreapta.
Astfel vrem să funcționeze așa-zisul nostru sistem de justiție?
E cam furioasă.
- Ce a pățit Lexi... - Cât o să ceară la proces?
Pare că ar fi vorba despre altceva.
Nu doar o dată, procurorului general, Emmitt Archer,
i s-a adus la cunoștință că acuzase și închisese un om nevinovat,
fapt finalmente confirmat ieri în instanță.
Archer nu a vrut să facă ce se cuvenea
din cauza prejudiciului politic pe care aceasta i l-ar fi adus.
Ceea ce îl face nepotrivit pentru funcție.
De aceea, îmi anunț astăzi candidatura la funcția de procuror general
în cadrul alegerilor viitoare.
Bravo!
Cred în sistemul nostru de justiție.
Și, în calitate de procuror general, mă voi dedica întru totul
aplicării juste și drepte a legii în Comitatul Los Angeles.
- La dracu'! - Vă mulțumesc.
Acum voi răspunde la întrebări.
Dră Chandler?
- O să fie super tare. - Dacă câștigă.
A pierdut ea vreodată?
Harry Bosch, ai vreun comentariu?
- Are votul meu. - Dar referitor la FBI?
Chestia aia cu marele juriu a dispărut ca din senin.
Este o întrebare?
Voi mi-ați trimis citația, nu-i așa?
Ai vrea tu să știi.
Hei, băiete!
Hei, Coltrane!
Crezi că ai putea lucra pentru ea?
Anchetatorii din procuratură transmit citații și duc martorii la tribunal.
Nu e genul meu.
E mai bine decât să fii de partea întunecată.
Să sperăm că am încheiat socotelile cu partea întunecată.
Ne întoarcem repede.
Bine. Eu rămân aici.
Acesta este un apel cu taxă inversă de la Penitenciarul de Stat Wasco.
- Deținutul... - Preston Borders.
... vă sună.
Pentru a accepta, apăsați unu. Pentru a respinge, apăsați doi.
Bosch?
A ieșit.
- Cine e? - Fiica lui.
Fiica lui?
Tu ești cea care a fost răpită.
Ce doriți?
Spune-i tatălui tău că am făcut ce voia.
- La ce vă referiți? - Dockweiler. Spune-i că am rezolvat.
Cine era?
Preston Borders.
Tată, ce ai făcut?
Subtitrarea: Oana Constantinescu
Redactor Cristian Brînză