У попередніх серіях...
- Що це? - Файли сім'ї, що були в твого колишнього.
- Як ти дістав його дані? - Пристрій для входу в систему.
- Як ви, агентко Моррелл? - Добре.
- Готова тягнути за нитку Мо? - Він там, де нам треба.
- Я це виправлю. - Не думаю, що можеш.
Усе було добре, поки Лексі не знала, що годинник крадений.
Елліс і Лонг убили Лексі Паркс.
Прекрасна історія, але ви нічого не можете довести.
Ти поклав у труну мене, а поховав себе.
- Ти б мені не збрехав, так? - Ні, я б ніколи тобі не збрехав.
Зупинився на вулиці Адміралті. Любить рибалити?
Відмовився від захисту, щоб знайти Елліса.
Поліція! Стояти!
Я стояла на сусідньому пірсі,
на відстані десь 27 метрів.
Я закричала: «Поліція! Стояти!»
Елліс тримав пістолет у правій руці й навів його на мого батька.
Щоб завадити Еллісу поранити чи вбити батька,
я вистрелила двічі.
Два постріли у груди.
Він упав у воду.
Надавати допомогу було небезпечно. Це все.
Коли ви зайшли на пристань, офіцерка Васкес казала вам почекати?
- Вона сказала бути в полі зору. - Ви послухали?
Почувши перший постріл, я пішла туди.
- То ви розділилися? - Так.
Знайшли тіло Елліса. Пістолет ще не знайшли.
У нього він був.
Вони утримують місце злочину до сходу сонця,
тоді відправлять дайверів.
Ви впевнені щодо пістолета?
«Ґлок 19». Воронена сталь. Самозарядний пістолет.
Ти молодець.
- А якщо вони не знайдуть пістолет? - Знайдуть.
Це законний постріл.
Елліс був поганим копом.
Відділ захоче покінчити з цим якомога швидше.
Буду на зв'язку. Відпочивай.
Купити сніданок?
Я просто хочу піти додому й поспати.
Можливо, нас насварять за те, що розділилися. Вибач.
ВВР завжди знайде щось, щоб виправдати своє існування.
Ти ж бачила пістолет?
Так, лише чула постріли.
Не хвилюйся. Його знайдуть.
Боже, дуже сподіваюсь.
БОСХ: ЗАВІТ
Містер Аслан припинив співпрацю з федералами.
Він визнав себе винним у змові й шахрайстві.
Ми хочемо, щоб усі знали, що містер Аслан — не стукач.
Це принаймні збереже йому життя.
Свідчити проти Братви ніколи не було мудрою ідеєю.
Гарного дня, міс Чендлер.
- Що це? - Результати аналізів, на які ви чекали.
- Лабораторія могла їх надіслати. - Я хотів доставити сам.
- Що у вас далі? - Новий розділ у житті.
Я хочу бути в ньому.
Мені треба люди, яким я довірятиму повністю.
Я не підведу вас іще раз.
Вибач, Метью. Я впевнена, ти станеш на ноги.
Хай щастить.
Як тримаєшся?
- Гадаєте, він наш? - Лише на фармкомпанії.
На Бассі чекають обов'язкові покарання. Він поступиться.
Я все думаю, що може піти не так.
Якщо мене розкриють у колі хакерів, мені кінець.
- Піде розголос про мене, мою родину. - Не хвилюйся. Ми тебе прикриємо.
Я...
- Я хвилююся за Мо. - Трохи прив'язалася, так?
- Так. - Він розумний, піде на співпрацю.
Якщо він здасть Чендлер і Босха щодо вибуху трубопроводу,
то вийде сухим із води і нічого не дізнається про тебе.
Думай про головний приз.
То вони ще не знайшли пістолет.
А поки не знайдуть, я буду в підвішеному стані.
Так, це питання часу. Я можу свідчити, що в нього був пістолет.
Думаю, вони б хотіли підтвердити це самою зброєю, якщо зможуть.
Як почуваєшся?
Добре.
Убивати важко.
- Я вбила, щоб урятувати життя. - І я тобі вдячний.
Тепер ми квити. Я зробила б це знов без вагань.
Я серйозно.
Одна порада,
не відмахуйся від цього.
- Ні. - А схоже, що так.
Знаєш, Медс, наша робота
вимагає сильного морального компасу, якого в тебе з лихвою.
Опинившись у глухому куті,
потрібно покладатися на тренування та чуття.
- Я знаю. - Усі навколо тебе,
керівники, Васкес, копи кажуть: «Молодець. Так і треба цьому покидьку».
А ти лише думаєш: «Тоді чому мені погано?»
- І чому? - Бо це ти.
- Ти знаєш, що вчинила правильно. - Я не мала вибору.
Знаєш, що я справді про це думаю?
- Скажи. - Я розлючена.
- На мене. - На тебе.
- На нього. На Елеанор... - На твою матір?
- Я весь час про тебе хвилююся. - Як і я про тебе.
Ти втік від свого захисту.
Ти пішов сам. Якби я тебе не знала тебе,
- якби мене не було... - Добре.
- Розумію, чому ти зла на мене. - Справді?
Серйозно?
Що б я без тебе робила?
Якби я втратила ще й тебе? Ти взагалі думаєш про це?
Постійно.
Знаєш що?
Я дуже втомилася.
Напевно, піду на пробіжку чи що, провітрю голову.
Я люблю тебе.
Я теж тебе люблю.
Я багато говорила, коли і чи
я взагалі зможу знов почуватися собою,
знаєте, тією, ким була раніше.
- І? - У мене важкий період.
Часом дикий.
І я мала перейти серйозні межі, щоб вижити.
Межі, які я б не перейшла раніше.
Я зрадила одного з найдавніших та найдорожчих друзів,
того, хто завжди був поруч, коли був мені потрібен.
Мої дії нашкодили його репутації.
Ледь не коштували йому його фірми.
- Цю дружбу можна буде повернути? - Не думаю.
Якби я була на його місці, прірва між нами була б надто велика.
Що ви думаєте про це все?
Я ніколи не буду тією, ким була.
Ось це,
ось хто я тепер.
Знаю, я зробила, що мусила, щоб вижити.
Якщо це неминуче зло, якщо це ціна,
що ж,
із цим можна жити.
Привіт!
Я подумала, що ти захочеш вийти на трохи.
Прогулятися, такий гарний день.
- Працюєш? - Завжди. Хочеш їсти?
Можна було б.
Або
можемо лишитися тут, і я замовлю доставку.
Залишмо це на потім.
Давай, покажи мені Корейський квартал.
Те, що я живу в Корейському кварталі, не робить мене корейцем.
Те, що я живу в Лос-Анджелесі, не робить мене ангелом.
Що?
Безсмертні слова Дюка Еллінгтона: «Обійми мене, але не дражни мене».
Мо, що...
Підемо, вернемося, ти скажеш:
«Боже! Час летить, мушу бігти. Залюбки зайшла б, але просто не можу».
То ти хочеш пропустити обід, прогулянку. Забути про все?
Ні, я тільки перевзуюся.
Ми тусувалися майже місяць.
Я знаю, що ти...
Коли ми робимо наступний крок,
стаємо трішки ближче, ти нервуєшся.
Ти мені подобаєшся як друг, і я не хочу руйнувати щось хороше.
Друг — це добре. Друг — гаразд. Якщо так має бути.
Поки що.
Але прошу, не дражни мене.
Не буду.
Добре, я знаю заклад із кімчі,
що бездоганно вилікує незадоволену, нерозділену закоханість.
Як так?
У тебе з рота так смердітиме часником, що мухи на льоту дохнутимуть.
Я люблю кімчі.
Можеш обняти мене.
Що таке важливе ти не можеш сказати по телефону?
Це.
- Тиждень в ізоляторі. - Сильно побили.
- Досі не пов'язаний? - Гівнюк хоче вмерти.
- Що це значить? - Просто плітки.
Не роби дурниць із цими даними.
Обіцяю.
Моріс Бассі та інші жителі на Західній третій вулиці, 4315,
це ФБР. Виходьте з піднятими руками.
- Якщо він там, то не відповідає. - Давай, Майку.
Уперед.
ФБР! У нас ордер на обшук.
Руки вгору негайно! Встаньте!
Поверніться! Зімкніть пальці за головою.
Тепер ідіть до мене. Ідіть. Ідіть.
Зупиніться, станьте на коліна
і не рухайтеся.
Штурмова група — чисто. Підозрюваний під охороною.
Які звинувачення?
Результати аналізу на сліди презерватива, які ми подали в суд,
переконливо доводять провину третьої сторони, ваша честь.
Для протоколу, адвокат покладається на залишковий слід презерватива?
- Правильно. - Продовжуйте.
Лексі Паркс збиралася розпочати розслідування,
що викрило б рекет,
яким детективи Елліс і Лонг займалися роками.
Вони вбили Паркс і підставили Девіда Фостера.
Щоб це вдалося, їм потрібно було позбутися алібі Фостера, Джеймса Аллена,
з яким він був у ніч убивства.
А де сліди презерватива?
Аллен і Фостер були таємними коханцями.
Елліс і Лонг змусили Аллена, їхнього інформатора, зібрати сперму Фостера.
Елліс і Лонг убили Лексі Паркс
і помістили сперму Фостера на її тіло та всередину.
Ваша честь, я чув надумані теорії захисту, але серйозно?
Ваша черга настане, містере Ландрет.
Міс Чендлер?
Зразок ДНК, зібраний із Паркс, містив сліди
конкретного бренду презервативів, знайдених у номері мотелю Аллена.
Де цей Джеймс Аллен? Він може щось із цього підтвердити?
Його вбили, ваша честь. Елліс і Лонг. Щоб він не свідчив.
Я вважаю докази достатніми для підтримки клопотання.
Можете довести вину третьої сторони в суді, міс Чендлер.
Дякую, ваша честь.
Ми закінчили.
Саме час, Еміте, зняти звинувачення.
- Мій клієнт не винний. - Нічого такого.
Що доведе слід презерватива? Його міг одягнути Фостер.
Немає доказів, що Паркс і Фостер колись зустрічалися.
Нема доказів, що не зустрічалися, і ми не знімаємо обвинувачення.
Сідайте.
- Мені нема що сказати. - Добре. Ми хочемо, щоб ви слухали.
Вислухайте нас.
Може, так ви допоможете собі.
Розкажіть нам про неї.
Я її не знаю. Я ніколи її не бачив.
Брехати федеральному агенту — це злочин.
Ми пили.
Це називають тим, що викликає ейфорію.
Спробуйте. Може, розслабитесь.
Джейд Квінн. Ми знаємо, що ви зламали для неї PharmaWell.
- Ви хоч дивилися на файл, який викрали? - Це було б неетично.
Тепер у нього є принципи.
Ціллю нашого розслідування є не ви, містере Бассі.
А вона.
Вона продає корпоративні таємниці.
І змушує таких хакерів, як ви, красти їх для неї.
- Чого ви хочете? - Її.
Зустріньтеся з нею знову. Нехай заговорить про злам.
Одягніть дріт.
За кіберзлочини дають мінімум п'ять років покарання.
Кожен злам — окремий злочин.
Не хочеться звинувачувати в такому вас.
Але маю співпрацювати?
Ви можете звести свою справу нанівець.
Також ви маєте розповісти нам про Босха і Чендлер,
і про торішній вибух трубопроводу в порту.
Я хочу поговорити з вашим босом.
Я бачив, як він біг. Трохи ніяково, так?
Дякую.
- Не боїшся, що люди пліткуватимуть? - Я лише жилетка для плачу.
Усі питають, як я почуваюся.
Бо вони і всі ми ще нікого не вбивали. Окрім Васкес.
Як воно?
Не добре.
Навіть покидька, як Елліс?
Навіть його.
Я знайшла житло.
Чудово. Коли?
Скоро.
Не сумуй.
- Це не значить, що між нами все. - Я так і не думав.
Я на секунду. Поспілкуюся.
- Повернешся, коли закінчиш? - Так.
Привіт. Як справи?
Заплатиш за наступний раунд.
Привіт.
Через рік. Через два роки.
Ніколи. Коли будеш готова.
Я поруч.
Будь-яка угода має бути письмовою. Підписаною прокурором США.
Або ви робите, що ми хочемо, або ні.
- Я маю подумати. - У нас нема часу.
Що довше ви тут, то більше людей помітять вашу відсутність.
Вони можуть щось запідозрити.
Тому вирішуйте зараз. Ви з нами чи ні?
Або сидіти у федеральній в'язниці, або працювати на вас на волі?
Саме так.
Знаєте, коли я сьогодні прокинувся,
я не очікував закінчити день стукачем.
Мені треба кілька днів.
Якщо я подзвоню, краще відповідайте.
- Добре. - У вас є час до кінця тижня.
Можливо, у нас є за що випити.
Добрі новини мені не завадять.
- Тут не прослуховують? - Вранці перевіряли.
Отже, виявляється,
суд присяжних таємно звинуватив Аслана у бензиновому шахрайстві.
І Беррон змусив його співпрацювати в обмін на пом'якшення.
Аслан упізнав тебе на станції у ніч вибуху.
Це схоже на погану новину. А яка хороша?
Мені дзвонив адвокат Аслана.
Він припинив співпрацю і визнає провину за шахрайство з бензином.
А це, мій друже, знімає з тебе підозри.
З ним зв'язалася Братва. Він хоче лишитися живим.
Зараз нам потрібно довести, що Девід Фостер не винний.
Нам треба зізнання. Від Лонга.
Як ми його дістанемо? Він не говоритиме з нами.
До нього не дістатися. Він сидить.
Поки що ні.
Його не заберуть із лікарні, поки не стабілізують.
І він може ще не знати про Елліса.
Що ти задумав?
Нам нічого втрачати.
- Вам точно не потрібна допомога? - Ні, я впораюся.
Дякую.
- Справді не потрібно. - Дозвольте бути корисним.
Якби я хотів тебе вбити, ти вже був би мертвий.
Говори тихо.
- Чого тобі? - Хочу допомогти.
Пішов ти. Ти мене підстрелив.
Я міг вистрелити в голову, але не зробив цього.
Ти досі живий завдяки мені. Ти чув про Елліса?
- А що він? - Його зловили.
Ховався на пристані. Близнючки його здали.
Він піде на угоду, повісить усе на тебе.
Маячня.
Ось стенограма. Його зізнання.
«Я сказав Лонгу зайти й забрати годинник. Я слідкував.
Через деякий час він вийшов у крові.
Він зірвався на неї з залізякою.
Ми мали видати це за статевий злочин».
- Пішло воно. - Хочеш дочитати решту?
Що це, в біса, таке? Ти не мій адвокат.
Чому тобі не байдуже?
Я бачив, на що він здатний.
Слухай, мені начхати на тебе,
чи ти колись іще вийдеш на волю,
але йому мають дати довічне, і це мусиш зробити ти.
- Як? - Сказавши правду.
Приведи сюди адвоката, уклади угоду, поки Елліс не обігнав.
Що сталося тієї ночі?
Чорт.
Це був він.
Це він оскаженів. Не я.
Сказав, що гірший буде вигляд,
- то більш схоже на серійника. - Ти це бачив?
Я думав, що лом був для того, щоб відчинити двері,
але він усе бив її ним.
Весь у крові. Кров на ньому, кров на стінах...
... на стелі.
- У ту ніч він спалив свій одяг. - Де?
У ямі для барбекю. В парку Елізаян.
- Ні, є ще. - Байдуже.
- Чому? - Бо ви не коп, Босху.
Не можна просто ходити й потай записувати людей.
Розділ 632. Двостороння згода на запис.
А ще в нього язик заплітається, він точно під ліками.
Адвокат Лонга викриє весь ваш фарс за п'ять хвилин.
Я мав би заарештувати вас за проникнення й порушення розділу 632.
Ви, напевно, жартуєте.
Мені байдуже, чи прийнятна ця заява.
У вас тепер купа виправдувальних доказів.
Зробіть, що треба, Еміте.
Гадаю, ми закінчили.
Я сказав, закінчили.
У вас десь чотири години, щоб підготувати заяву.
Яку заяву?
Яку матиме зробити ваш офіс,
коли цей запис покажуть по всіх каналах новин у місті.
Не розголошувати. Він отриманий незаконно.
Це має значення в суді, але не для преси.
Вони почують, як чоловік зізнається у вбивстві, за яке ви судите іншого.
Я вже хочу побачити, як ви це поясните.
Чотири години, Еміте.
- Ірве. - Хані.
- Рада тебе бачити. - Радий зустрічі.
Ти на вигляд вишуканий і нахабний. Приватний сектор тобі личить.
У тебе теж чудовий вигляд.
- Нема коли сумувати. - Так і думав.
- Сумуєш? - За чим, за відділом?
Усі система — купа лайна.
Від ОП й донизу. Корумповані копи. Шантаж. Убивство.
Стрілянина на пристані.
Довбаний Босх.
- Щойно подружишся з ним... - Так.
Дякую, що знайшов час на зустріч.
- Чим я можу допомогти? - Мені треба твоє схвалення.
Я у відставці.
У тебе досі великий вплив на рядових.
- Колись ти поставила мені запитання. - Я пам'ятаю.
Ти сказала: «Ти справді хочеш проміняти те, що робиш зараз,
на шанс бути нещасним у мерії?»
Не мером. Окружним прокурором.
Я хочу бути наступним прокурором округу Лос-Анджелес.
Ясно.
Я повторю питання.
Чим я можу допомогти?
- Є щось? - Минуло лише 24 години.
- Може, не спрацювало. - Ні, я достукався до нього.
Він може гратися з нами, але він у нас на гачку. Скажіть.
Він запросив мене до себе додому на завтра.
Я поговорю з ним. Він мені відкриється.
- Хочу це чути. - Ми працюємо над цим.
Містере Арчер?
На даний момент народ не може продовжувати
і просить закрити справу проти містера Фостера.
Міс Чендлер?
Захист доєднується,
нехай справу закриють без права на повторне звернення.
- Ви не будете знову судитися? - Ні, ваша честь.
Прохання про закриття задовольняю. А ваше інше прохання?
На основі нового доказу можна погодитися, що містер Фостер не вбивав Лексі Паркс.
Я хочу очистити його ім'я.
- Народ? - Народ не заперечує.
Прохання про фактичну невинність задовольняю.
Містере Фостер, вважайте, що арешту не було.
Від імені системи правосуддя, з нашими щирими вибаченнями,
сподіваюся, ви зможете повернутися до якоїсь подоби нормального життя.
Привіт.
Не знаю, що сказати.
- Вистачить «дякую». - За все.
- Їдьмо додому. - Бережіть себе.
Дякуємо.
Їм треба поговорити.
Маделін Босх.
Міс Босх, Джоан Мелоун
з Каліфорнійського відділу виправних установ. Є хвилина?
Так. Про що йдеться?
Ми дзвонимо щодо Курта Доквейлера.
Не кажіть, що той сучий син утік.
Згідно з законом Марсі, ми просто повідомляємо вас,
що він помер в ув'язненні.
Що? Як?
Вибачте, не можу сказати. Це відкрите розслідування.
Я поліцейська. Будь ласка, я маю знати.
Його знайшли у камері. Передозування.
- Він отримав, що заслужив. - Передозування?
Може, смертельний укол.
Його тримали, вкололи героїн. Це записали як передозування чи суїцид.
- Навіщо їм це робити? - Він був ґвалтівником.
Усі це знали.
Він легко відбувся.
Я хотіла, щоб він гнив у в'язниці до кінця його нікчемного життя.
Знаю, що ще зарано, але зрештою ти маєш це відпустити.
Для твого ж блага.
Твоя правда. Ще зарано.
Досі зла на мене?
Це вже минає.
А на маму?
Ніколи.
Це ніколи не мине.
- Ти колись ходив до меморіалу? - Так. Один чи два рази.
У перший раз я мусив тікати, бо не витримував.
На другий раз пройшов майже все.
- Ти там була? - Думаю про це.
Я часто думаю про неї.
Так.
До речі, я знайшла житло.
Хочу побачити його, поки нічого не підписано.
Запізно. Усе вирішено. Я вже перевезла деякі речі.
А твій хлопець, Ріко?
Ми порвали. Він просто ще не знає.
Він точно вже знає.
СТІНА ПОШАНИ ФБР ПОВАГА НАШІЙ ЗАГИБЛІЙ РОДИНІ ФБР
Це було так захопливо.
Коли я побачила її ім'я, кар'єру, її фото, це стало реальністю.
Історія родини. Як вона врятувала йому життя.
- Ти чула про це? - Ні.
Вони були в тунелі, не питай чому.
І якийсь поганець хотів вистрелити в Гарі впритул.
Просто вбити його.
Гарі лежав там, молився,
і тут постріл.
Його можливий убивця мертвий.
Гарі розплющує очі,
а на нього дивиться ангел.
Елеанор.
І вони закохалися. У них народилася я.
Можу лише сказати, що йому дуже пощастило.
І дружина, і донька врятували йому життя.
Я боюся, що везіння колись скінчиться.
Як ти, тримаєшся?
Я нічого не відчуваю.
Наче все відбувається десь там,
деінде, на відстані.
Я хвилююся, що втрачу емпатію.
Якщо ти хвилюєшся, що втратиш емпатію,
це явний доказ того, що не втратиш.
Сподіваюся.
- Сержанте. - Медді, маєш секунду?
Так, у чому річ?
Слухай, цієї розмови не було.
Я хотів, щоб ти була в курсі. Знайшли пістолет.
Ти ще там?
- Дякую. - Сьогодні спи міцно.
Дякую.
- Бери чотири. - Чорт.
Колір?
Синій.
- Підходить. - Так.
У тебе важкий тягар на плечах, друже.
- Вона уважна. - Щось відчуває.
Можливо, у мене маленька халепа.
- Яка? - Федерали.
- Серйозно? - Внутрішній тероризм.
Боже!
Не хочу псувати настрій.
Це гнітитиме і мене.
Можеш зі мною поговорити.
Я вдячний. Бо я ж тобі допоміг, так?
Допоміг.
Ідеться про Босха?
І мою іншу керівницю, Хані Чендлер.
Не хочу казати: «Я ж казала».
Розказуй.
Усе думаю, чи варто мені, грубо кажучи,
підставити їх і рятувати свою дупу.
Ти б так зробив?
Я б не хотів, але в мене, скажімо так, складна ситуація.
Ти маєш думати про себе.
Так усі кажуть.
Та це все одно важке рішення.
Так, зраджувати боляче.
Особливо коли добре знаєш когось.
Починаєш їм довіряти, віриш у них.
Розумієш, Дженіс?
- Даруй? - От чорт!
Ти мене чула.
Чи мені назвати повне ім'я, Дженіс Моррелл?
Язик проковтнула?
Дай їм знати, що ти в нормі.
Скажи, що ми граємо в Уно. Не хочу, щоб мої двері знову зламали.
Я в нормі.
Давно ти знаєш?
Здогадайся сама.
Ми взяли тебе на PharmaWell.
Точно?
На відеокамерах видно, як ти заходиш у будівлю.
Просто проникнення.
Може, проступок. Не більше пів року.
- Ти був у серверній. - Є відео, що я там був?
Ти якось вимкнув камери,
але я записала, як ти кажеш про свій пристрій для входу в систему.
Скажеш, коли знайдеш його.
Кілька кіберзлочинів, і докази на тій флешці.
Хіба?
Знаєш, я дещо поясню твоїм друзям-слухачам.
Я не кажу, що зробив це,
але будь-який професійний хакер встановив би автоматичне видалення файлу.
Через 24 години все чисто.
Можете перевірити флешку самі, коли повернетеся у головний офіс.
Уно.
Гру скінчено.
- Слухай... - Думаю, ми закінчили.
Мо...
- Це моя робота. - Була.
Це була твоя робота. Пропоную угоду.
Сьогодні ти йдеш із Бюро, а я тебе не видам.
Ти мені сподобалася.
- У мене теж були почуття до тебе. - Я тобі не вірю.
Може, в іншому житті.
Так.
Мій клієнт, мій невинний клієнт, Девід Фостер,
провів тижні в окружній в'язниці через хибні звинувачення.
На нього напали у в'язниці,
а на волі його добре ім'я було заплямоване окружним прокурором,
поки справжні вбивці Лексі Паркс скоїли жахливу серію вбивств.
Хіба так повинна працювати так звана система правосуддя?
Вона дуже зла.
- Що сталося з Лексі... - На яку суму буде позов?
Здається, справа не в цьому.
Окружному прокурору Еміту Арчеру кілька разів
повідомляли, що він звинуватив і посадив невинного,
цей факт нарешті підтвердився вчора в суді.
Арчер не хотів чинити правильно
через політичну шкоду, якої це завдало б йому.
Це робить його професійно неспроможним.
Тож сьогодні я оголошую, що балотуватимусь на посаду окружного прокурора
у наступних виборах.
Уперед, дівчинко.
Я вірю в нашу систему правосуддя.
І як окружний прокурор я присвячу всю себе
чесному та справедливому забезпеченню правопорядку в окрузі Лос-Анджелес.
- Щоб я здох. - Дякую.
Тепер відповім на питання.
Міс Чендлер?
- Це буде так круто. - Якщо вона виграє.
Хіба вона колись програвала?
Гарі Босху, є коментар?
- Мій голос — за неї. - А як же федерали?
Суд присяжних. Здавалося, що все це просто зникло.
Це питання?
Ви надіслали мені повістку в суд, так?
Бачу, вам дуже цікаво.
Привіт, песику.
Привіт, Колтрейне.
Думаєш працювати на неї?
Слідчі окружного прокурора доставляють повістки, привозять свідків у суд.
Це не моє.
Це краще, ніж працювати на темний бік.
Сподіваюся, моя робота на темний бік у минулому.
Ми скоро повернемося.
Добре. Я побуду тут.
Це оплачений дзвінок з виправної установи штату Васко.
- Ув'язнений... - Престон Бордерс.
...вам дзвонить.
Щоб прийняти, натисніть один. Щоб відхилити, натисніть два.
Босху?
Він вийшов.
- Хто це? - Його дочка.
Його дочка?
Це тебе викрали.
Що ви хочете?
Просто скажи батьку, що я зробив, що він хотів.
- Ви про що? - Доквейлер. Скажи, що я подбав про нього.
Хто це був?
Престон Бордерс.
Тату, що ти наробив?
Переклад субтитрів: Ірина Філоненко
Творчий керівник Владислава Бурмістрова