Denne besked sendes
på vegne af amtets nødberedskab.
Følgende evakueringsordre...
Skal vi på hospitalet?
-...Albany County, Allegany County... - Jeg er okay, skat.
Det er bare...
Det er bare lidt blod.
Hvad var det?
Var det en slags monster?
Det var ikke et monster.
Det var...
...noget andet.
Luke, hvor har du den fra?
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke. Jeg fandt den.
Hvor?
Far?
- Far? Far! - Far!
Hvad fanden?
Hallo?
Hvad fanden?
Pis.
Op med hænderne!
Få børnenes hænder i vejret!
Sig det til børnene!
Løft trøjen op!
Løft trøjen op, for helvede!
- Vend dig om! - Jeg taler engelsk.
Vi udgør ingen fare.
Er I alene?
Hvad er der sket her?
Død. Det samme.
Det samme? Som hvad?
Kampvogne i brand. Og helikoptere.
- Hvad fabler du om? - Voldsom kamp.
Skyderi. På jeres base. Jeg kom først senere.
Taler du om Camp Travis?
Hvad? Det er koalitionsstyrker. Tyskere og canadiere.
De er døde, ligesom dem.
Nej.
Jeg er på vej derhen. Der er over tusind mænd og en flyveplads.
Ikke længere. Flyene brændte.
Må jeg?
Langsomt.
Okay.
- Skal du med et fly? - Ja.
Du kan følge med os. Til Kabul.
Jeg ved, der stadig er fly i Kabul.
Det ved du?
Ja, det tror jeg.
Vi går til Kabul.
Der er over 300 kilometer til Kabul.
Så går vi 300 kilometer.
Den er død.
Intet signal, ingen strøm, ingen mennesker.
Terroristerne har nakket alle.
Vi skulle være blevet hos de andre.
De har sikkert fået et lift.
Måske er de døde.
Så er det af sukkersyge.
Hey, fjolser!
Hallo!
- Hallo! - Vi er reddet.
- Hallo! - Vent!
- Stop! - Stop!
- Caspar, hvad har du gang i? - Væk, Casp!
Er du tosset?
Hvad laver I herude alene?
Vi har brug for hjælp.
Vi prøver at komme hjem.
Hvilket hjem?
London. Den vej.
Jeg skal ikke tilbage den vej.
Er du kommet til skade?
Det er ikke mit.
Hvad er der sket?
Min familie.
Neil.
John, vores søn.
Vores hund.
Den slog dem ihjel.
"Den"?
Hvad mener du med "den"?
I har ikke...
Ved I det ikke?
Terrorister.
I London?
Ikke?
Det er overalt.
Hvad var det?
- Det var ikke terrorister. - Hvad så?
Rumvæsner.
- Hold nu op. - Hun er fuld af løgn.
Det kan du ikke mene.
Du er fuld af løgn.
USA's præsident var i fjernsynet i går.
Først troede vi, det kun var derovre.
Så byerne. London.
Men vi er en lille landsby.
Et par hundrede indbyggere.
Vi er alene.
Vi har været alene.
Vi skal hjem til vores familier i London.
Jeg beder dig.
Kan du ikke hjælpe os?
Nej.
Der er mere af det på vejen.
Jeg kan ikke fjerne støjen.
Intet fungerer.
Det er umuligt.
Sæt farten op.
Vi bliver arresteret, når vi når frem.
Det ved du vel?
Vi har ikke tilladelse. Vi er i besiddelse af stjålet udstyr.
Mitsuki.
Tror du, du kan stoppe mig?
Baseret på min erfaring?
- Nej. - Så ti stille.
Jeg kan også sætte dig af.
Mitsuki.
Uanset hvad Hashimoto fortæller dig,
så er der intet på optagelsen.
Det er bare lyd.
Hoshi-12 er ødelagt.
Vi ender i spjældet.
Besætningen er død.
Jeg er ked af at sige det.
- Men... - De er ikke døde.
Det er jeg sikker på.
Måske kan du ikke høre det.
Men det jeg kan jeg.
Vi er fremme.
Ja?
Vi arbejder for JASA.
ID, tak.
Mitsuki Yamato, projektleder, SST Systems.
Jeg overtager kommandoen.
Åbn porten øjeblikkeligt.
"Projektleder"?
"SST Systems"?
For tyve minutter siden
udsendte direktør Hashimoto og administrator Kouda
en ordre om at overdrage kommandoen til mig.
Tres sekunder senere røg forbindelsen til hovedkvarteret.
Hvad har du gjort?
Ikke noget særligt.
Nej.
Du får os arresteret.
Mitsuki.
Hvad har du tænkt dig?
Jeg vil kontakte dem.
Ahmed.
Ahmed? Kom nu, Ahmed.
Fandens.
Dør han?
- Hun gør ham fortræd. - Nej.
Kom nu.
- Træk vejret. - Far!
Træk vejret, for pokker!
Åh nej.
Du har reddet mit liv.
Tak.
Det var så lidt.
Hvad nu?
Vi er fremme om et par timer. Spar på vandet.
- Han er tørstig. - Selvfølgelig.
Men han er nødt til at vente.
Sig det til ham.
Det var meget dumt.
Det ved han ikke. Og det behøver han ikke vide.
Hvis jeg kan hjælpe ham, gør jeg det.
Nå?
Hvad siger du til ham, når han er tørstig om en time?
At vi snart er fremme.
Håb er ligesom vand.
De aner ikke, hvad der foregår, vel?
Jo.
De er ret afslappede
i betragtning af, at vi bliver invaderet af rumvæsner.
Sahar blev født i 2010.
To år efter jeres invasion.
Ali, min søn, blev født i 2013.
To år efter Bin Ladens død. I havde stadig 50.000 soldater i landet.
De har været invaderet hele deres liv.
De kender ikke til andet.
Det her er anderledes.
Den har jeg hørt før.
- Hvor gamle er dine? - Hvad?
Hvor gamle er dine?
Jeg kender en faders blik.
Det er derfor, du vil hjem.
Yamato!
Velkommen.
Mit navn er Yoshi Fujimoto.
Vi har delt data med forsvarsministeriet og amerikanerne.
Det meste af det er støj.
Fælleskommandoen anmoder om, at alle teleskoper peges i samme retning.
De er sparsomme med oplysninger.
De har ikke kommandoen.
Det har jeg.
Tekniker Kawaguchi.
Vis dem det.
Javel, projektleder.
Hvad er det?
Forbind de her til jeres lokale netværk med fuld tilladelse.
Jeg troede ikke, nogen kunne elske hende mere end mig.
Fujimoto.
Denne optagelse er fra lige efter sammenstødet.
Det var det første signal, vi modtog.
Lyden er analyseret og konverteret til et spektrum.
Brug parabolen til at spore signalet.
Det er et radioteleskop. Det finder himmellegemer og stjerner.
Det sporer elektromagnetisk stråling.
Mønstre.
Det er et mønster.
En besked.
Vi finder ud af, hvor det kommer fra, og sender en besked tilbage.
Til hvem?
Til dem.
Dem?
Bliv her. Det er farligt. De er her.
I kan være hos mig.
Det her er vores hjem.
Gør det ikke.
Det er sikrere på landet.
Ikke for dig.
Held og lykke.
Tak.
De er gået igennem her.
Hvad er der sket?
Hold da kæft. Hvad er der sket her?
Hvor er alle?
Hun sagde det jo. Rumvæsner.
Vent. Min tantes hus er den vej.
Det er mit også.
Du kunne tage med og ringe til din mor...
Nej. Telefonerne virker ikke.
Mit hus er på den anden side af stationen.
Også mit.
Så ses vi i skolen.
Hey, spade.
Ses, fjols.
Skal du også den vej?
Jeg vil ikke hjem.
Det kan ikke være værre end det her.
Du ved ikke, hvordan det er.
Det minder nok om mit.
- Det er nok... - Større.
Ja, det er større end dit.
- Ligesom min pik. - Fint.
Jeg finder dem senere.
Undskyld.
For alting.
Det er okay.
Det er det da ikke.
Men okay. Verden går under, så...
Ses.
Lad os gå.
Fart på.
Der står "træk."
Tak.
Legetøj!
Se her, Sarah. Jeg fik den næsten.
Stuntkører, kirurg og kok.
Er der noget, du ikke kan?
Måske er der meget, du ikke ved om mig.
Kan jeg gøre noget?
Ræk mig brødet.
Jubi! Jeg vil have den.
Hvorfor har vi aldrig gjort det her før?
Hvad?
- Brudt ind i en forladt diner? - Ja.
Nej, hygget os sammen som en familie.
Stille og roligt.
Det har vi også.
Du var der bare ikke.
Det er jeg nu.
Hold øje med fritterne.
Hvordan skal jeg spise den?
Langsomt.
Mor. Må vi bede bordbøn?
Til Gud?
Ligesom til thanksgiving.
Selvfølgelig.
Ræk mig jeres hænder.
Far?
Jeg er taknemmelig for, at far er rask.
At mor reddede os.
Jeg er taknemmelig for, at vi er i live.
Og at vi har mad og et sted at være.
Du tager alle mine!
Hvor var det fint.
Vil du, Sarah?
Jeg er taknemmelig for milkshake.
Han er min ven.
Jeg er også taknemmelig for milkshake.
Også mig.
Alle stjæler mine!
Og nu stjæler jeg dine fritter.
Hold op.
- Jeg tager alle dine fritter. - For langsom.
Der er så mange frekvenser.
Det er mønstre.
Men det fra Hoshi skiller sig ud.
Leder I stadig?
Efter mønsteret?
Ja, men...
Vi finder det aldrig.
Vi søger i lavt kredsløb.
Det er teleskopet ikke bygget til.
Det er støj.
Interferens fra satellitter.
Men satellitterne er ødelagt.
Det må være noget andet.
Noget stort.
Som Dødsstjernen.
Dødsstjernen består af 98 procent metal.
Det her er energi.
Og der er meget af det.
Klynger af frekvenser, modulering.
Det er en besked.
Lad mig høre.
Det er radiobølger.
Hvis vi konverterer til lydbølger, bliver det til støj.
Det er spredt på frekvensbåndet.
Afspil det.
Nu.
Det er lyden af interferens.
Det er bare støj.
Nej, der er et mønster.
Det er ligesom musik.
Som en milliard radioer.
En milliard stemmer.
Selvstændige individer.
Men synkroniserede.
Hvad nu, hvis...
...det ikke er en transmission?
Kan det være et netværk?
Vi lytter med. Vi har brudt igennem firewallen.
Et hierarkisk distribueret netværk.
En supercomputer, som kontrollerer alle knudepunkterne.
En kollektiv bevidsthed?
Vil det sige,
at vi leder efter en stemme i en kollektiv bevidsthed?
Netop.
Filtrer alle de mønstre, computeren har identificeret.
Reducer baggrundsstøjen.
Så finder vi stemmen fra Hoshi-optagelsen.
Det vil tage tid.
Vi sover ikke i nat.
HUSLY
Hvor skal vi hen?
Et sikkert sted, skat.
FLYGTNINGE
Videre, videre!
Bravo et, søg mod det nordlige lægetelt.
Det er en skole.
Hvor er alle?
Ikke-akutte, følg den gule.
Har I brug for hjælp, følg den røde.
De viser vej.
- Denne vej. - Tak.
- Rød er til nødsituationer. - Nemlig, skat.
Undskyld mig.
Javel.
Lad os...
Dr. Lockhart.
Kender du ham?
Alt vel?
Ja.
Det er min familie.
Dr. Barton.
Vi kommer fra...
Ja. I er i sikkerhed her.
Der er mange soldater. De har skydevåben.
Hejsa.
Er du okay?
Ja. Mit navn er Ahmed.
Punkteret lunge. Jeg improviserede.
Det skal renses og lukkes. Det var ikke sterilt.
Naturligvis. Vil du...
Hvor kan vi være?
Vi nåede lige akkurat væk.
To lastbiler, et par Humvees og en ambulance.
Jeg troede, alle var døde, da du tog afsted.
Skal jeg bære dig, skat?
Her holder vi til. Jeg har et værelse til jer. Til VIP'er.
Luke!
Værsgo.
Jeg finder nogle dyner og puder.
Eller noget lignende.
Er I sultne? I har været på farten.
Vi fik milkshakes.
- Det er godt at have dig tilbage. - Tak.
Han kaldte dig dr. Lockhart.
Han er forvirret.
Du reddede far.
Ja.
Kom her.
Så du er læge.
Det var jeg. Næsten.
Men så fik du mig.
Ville du gerne være læge?
Jeg ville have dig.
Jer begge to.
Mor?
Ja, skat?
Hvad nu, hvis de andre bliver skøre?
Hvad mener du?
Ligesom hende damen i huset.
Hun blev skør, og jeg faldt.
Vi er i sikkerhed her.
Men hvis nu alle bliver skøre?
Vi er alle lidt skøre.
Vi er ikke skøre. Vi er normale.
Vi er måske ikke skøre, men vi er heller ikke normale.
Ingen er normale.
Ikke længere.
Er du bange?
Er du ikke?
Jo. Men jeg har dig.
Er vi på rette vej?
Du ved noget.
Noget, som de ikke ved.
Du må have forudset noget.
Dine tegninger.
Du kan bare sige det.
Jeg sladrer ikke.
Hvorfor ikke?
Mit hoved.
Der har altid været noget galt.
Epilepsi.
Ja. Men det er anderledes nu.
Det er, som om...
Jeg ved det ikke.
Som om jeg ser ting. Fornemmer ting.
Og...
Der er noget uden for mig, men det er inden i mig.
Og der er en stemme.
Og...
Det er, som om...
Den kommer fra mit hoved.
Gør det ondt?
Ja, når det sker.
- Løb. - Nej.
Jeg skal hjem til min mor.
Ja. Også mig.
Lad os gå.
Hallo!
Vi kom for sent. Der er ingen her.
Vi kan håbe.
Der er et fly!
Hallo! Navy SEAL!
Navy SEAL!
Han truer med at skyde! Vent!
Navy SEAL fra Kandahar.
Sig det til ham!
USA's militær.
Jeg skal om bord på flyet.
Jeg skal med. Hallo! Hold jer væk!
Væk!
Ja?
Få dem om bord!
Skynd jer.
Hallo! Han er med mig.
Hvad fanden laver du?
Han er god nok!
Sig, han er med mig!
Lad ham komme med!
Han skal med!
Her. Tag det.
M4 med kikkertsigte. Det er $1.000 værd.
Det er jeres.
Han og familien skal med.
Okay?
Kom.
Gud våger over dig.
Det ville du ikke sige, hvis du kendte mig.
Gud våger ikke over mig.
Moses krydsede ørkenen for at finde hjem.
Gud våger over dig.
Kaffe.
Mønsteret kan være flere dage gammelt.
Vi leder måske efter noget, som ikke længere findes.
Jo, det findes.
Det er forsvundet.
Nej, det er ikke.
Den har fundet flere end 89 millioner mønstre.
Men ikke det fra Hoshi.
Hvad er det?
Det er klynger af mønstre.
Nej! Der.
Det er alene.
Det er en afvigelse.
Det kan være en fugl.
Eller en af de ødelagte satellitter.
Isoler mønsteret.
Find det frem.
Her er det.
Det er ikke dit mønster.
- Afspil det. - Hvorfor?
Er det...
Det er Hoshi-12.
Det er nødpejlesenderen.
Drej antennen.
Hoshi-12.
Lokaliser det.
Lokaliserer.
Find det.
Vi er der næsten.
Jeg er på vej, Hinata.
Træd væk fra skærmene!
Hold inde!
Jeg fandt dig!
Slip mig!
Hinata?
Hinata! Slip mig!
Tekster af: Mads Moltsen