Magára Isten vigyáz.
Hazavárják.
Bassza meg...
Uram! Uram!
- Őrmester, nem áll meg! - Hé!
Trevante Cole parancsnok, amerikai haditengerészet.
Azonnal el kell repülnöm Amerikába. Washington, Virginia, bármi jó.
- Érti? - Parancsnok, nincs gép.
Reptéren vagyunk. Mi a faszomról beszél?
Ami az emberek védelméért van.
Biztos, hogy nem indítunk gépet Amerika felé.
Jó, utasszállító is jó. Magángép. Bármi, ami van.
Uram, nem érti. Senki sem repül arra.
Megszűnt a légiforgalmi irányítás.
Most értünk ide, uram.
Maguk leszállhattak. Szerencséjük volt.
Már számolni sem tudom, hány gépet veszítettünk el.
Sokat az Atlanti-óceán felett.
Adjon pilótát, gépet, műszaki leírást, bármit!
Nem megy sehová. Se géppel, se autóval.
Nincs repülő, nincs jármű, parancsnok.
- Őrmester, kísérje ki! - Ne érjen hozzám!
IDEGENEKNEK BELÉPNI TILOS
Figyeljen, ott a feleségem!
Már vár rám.
- Uram! - Kérem! Ígéretet tettem.
A fél világot már átutaztam, nem állhatok meg itt.
Megígértem neki.
Nem hagyom, hogy valami begyöpösödött brit
itt az utamba álljon.
Érti, uram?
Pilóta, szóljon a lövészeknek, hogy Cole parancsnok szabadon távozhat!
Megkapja a fegyverét,
aztán sok szerencsét kívánunk neki az útjához.
Reméljük, talál hajót.
Invázió
Luke!
Anyukád nagyon különleges ember.
Inkább ő a különleges.
Elmehetek? Ezt nem kérem.
Enned kell valamit.
Elmehetek?
- De hová? - Apához.
Jó. De egyenesen odamész.
Anya, itt van mellettünk.
Egyenesen hozzá.
Jó.
Hé, hé, hé!
Fogd a hátizsákod, tartsd magadnál! Jó?
Vidd a kajádat is!
Jó anya vagy.
Nem is tudom. Igyekszem.
Nem tudtam, hogy családod van.
Hát, ők.
Aha.
Nekem is volt családom.
Sajnálom.
Nem... Nem, nem emiatt.
Már pár éve. Semmi sem volt, csak...
Az orvosok között a legnagyobb az aránya.
Minek?
A válásnak.
Eleinte minden rendben volt.
Aztán megváltoztak a dolgok.
Vagy én változtam meg.
Tudom, miről beszélsz.
Örülök, hogy idetaláltál.
Mert szükségünk van rád.
Nagyon okos vagy.
Ügyes. Talpraesett. És erre nagy szükségünk van most.
Figyelj csak!
Mutathatok valamit?
Szia!
Jack vagyok.
Luke.
Mutatok valami klasszat, Luke!
Elég ijesztő, de nagyon klassz.
Ez az a rész, amit nem akarnak megmutatni.
Hazudnak.
Nem tudom, mit hallott.
Ha nem szedi ezt le, és enged el,
akkor annyi a világnak!
Mindenki meg fog halni.
Figyel rám egyáltalán?
Hogy hívják?
Gyáva alak!
Engedjen már el!
Mi a baja?
Elnézést, egy percre, ha szabadna!
Igenis.
Hashimoto-szan?
Nem tehettem mást.
Azonnal hozzá kell férnünk a Hoshi-12 kommunikációjához.
Pár pillanaton múlt. Miért állítottak le?
Rögzített koordinátáink vannak. Bemértük őket.
Most már csak hozzáférés kell.
„Rögzített koordináták”?
Geoszinkron pályán vannak.
Fogva tartják a siklót.
Az idegenek.
Csak így lehet kapcsolatba lépni velük.
A Hoshi-12 az egyetlen kommunikációs csatorna.
Már ami maradt belőle.
Megtagadom a hozzáférésüket.
Murai-szan halott.
Kérem!
Ne tegye ezt!
A Hoshi- küldetésnek vége.
Itt most többről van szó.
Önnek talán.
Itt a világ sorsáról van szó.
Lehet, már nincs kit megmenteni.
Üzenem, hogy csak én tudok kapcsolatot létesíteni.
Tudják.
Csak akkor segítek, ha én csinálhatom.
Most nincs alkupozícióban.
Ők sem.
Mondja meg nekik!
Ő vezeti a kommunikációs csapatot.
Nélküle
legalább hat órába telik a biztonsági protokoll feltörése.
Akkor csináljuk!
Hozzák a csapatát!
„Biztonsági protokoll”?
Ahogy mondta, csak ön képes rá.
Ez mindig ilyen.
Ez... Ez fertőtlenítőszag?
Anya?
Baszki...
Bassza meg...
Ne már! A ku...
TELEFON
Jól van.
Gyerünk már! Baszki! Gyerünk! Működj már! Gyerünk, működj!
Eddig működtél. Gyerünk!
Na! Működj már!
Működj!
Miért nem működik? Működj!
421-6274.
Vedd fel, vedd fel, vedd fel!
Vedd már fel!
- Szia! - Rah! Szia! Trev vagyok. Rah! Halló?
Nem tudom, eljut-e majd hozzád...
De nincs mobilom, ez az egyetlen vezetékes szám, amit tudok...
Gondolom, tudod, hogy már nem dolgozunk.
Mindenki elbújt. Mindenki menekül.
De talán majd felhívod ezt a számot.
Mindenkit evakuálnak. Rossz a helyzet.
Nem tudom, mi lesz, vagy hová visznek...
Nem mondom, hogy nem félek.
Tudom, hogy aggódsz.
Jól tudom, mert ilyen vagy,
még ha nem is vagy itt.
És ez nem is baj.
Én is aggódom érted. Állandóan.
- Trev? - Igen?
Ezt a háborút nem fogjuk megnyerni.
De nem haragszom rád.
Azért haragszom, ami velünk történt.
Mert nem én tehettem róla.
Ahogy te sem.
És te semmit sem tehetnél, de...
de bárcsak itt lennél velem!
De tudom, miért nem vagy itt. Tudom.
És ahogy mondtam, nem haragszom...
De talán mégis. Mégis haragszom.
Haragszom, mert szeretlek.
Mindig is szeretni foglak.
Ahogy őt is.
Én is.
A szeretet nem hal meg, Trev.
Az emberek viszont igen.
És, hát...
Londonban vagyok.
Mármint nem tudom, pontosan hol. Én...
Nem tudom, merre menjek. Most...
Szeretem.
Én is szeretem.
Még mindig szeretem.
Fáj.
Nagyon fáj.
És félek.
Félek.
Nem lesz repülő, Rah.
Emberek sehol, nincs... semmi. Itt a világvége.
Már...
Már csak magunk maradtunk.
Tudd, hogy... hogy ott vagyok melletted!
Átölellek. Simogatlak.
Mondom, hogy szeretlek.
Még akkor is,
amikor a konyhában kiabálsz velem a villany alatt,
és mindennel megdobálsz, mert ki vagy akadva.
Tudod...
És ez így van jól.
Te... Ez így van jól.
Mert bocsánatot kérek tőled, és most komolyan is gondolom.
És talán majd...
Talán majd adsz még nekem egy esélyt.
Szorosan átölellek.
És mondom, hogy szeretlek.
Szeretlek.
Szeretlek. Szeretlek.
Nagyon szeretlek.
Ne félj, kicsim! Itt vagyok.
Emlékszel, amikor rémálmaid voltak,
és velem meg anyucival aludtál?
Emlékszel, mit mondtam?
Hogy az csak egy álom.
Mintha filmet néznél a fejedben.
Igen.
Elénekeltem a dalunkat, te meg elaludtál,
aztán a saját ágyadban ébredtél fel.
Utána már nem voltak rossz álmaid, igaz?
Nem kell félned az elalvástól.
Már nem félek akkor.
Akkor félek, amikor ébren vagyok.
Anyuci hol van?
Elment Luke-kal.
Ennivalóért.
- Biztonságban van? - Itt van. Igen.
Itt van, és mi is itt vagyunk.
Együtt.
A katonák elvitték a hasznos dolgokat.
Sietnünk kellett. Itt nincs rendes felszerelés.
Ha bármi történik, egy újabb támadás, ezek maradtak...
Fertőtlenítő és sebtapasz.
Most kellenek a találékony emberek.
És te az vagy.
Úgy gondolod?
Tudom.
Honnan tudsz ennyi mindent rólam?
Tudom, hogy igazi túlélő vagy.
Hogy ügyes kezeid vannak.
Hogy jó anya vagy.
És hogy nincs rajtad a gyűrűd.
Jól vagy?
Elnézést! Elnézést!
Nem látott itt egy nőt és egy kisfiút?
Elég sok nő és kisfiú van itt.
Igaz. A fiú... tízéves, és a nő... olyan, mint mi.
Egy másik férfival voltak?
Talán.
A fiú arra ment el.
A nőt és a férfit nem tudom.
- Apuci? - Igen? Igen, kicsim?
Értem, köszönjük.
Jól van, gyere!
Ne haragudj!
- Ne haragudj! Nem... - Ne!
Elöntöttek az érzelmek, és...
Jólesett.
Már régóta nem csókoltak meg így.
Igen...
Én sem csókoltam meg senkit így egy ideje.
Te annyira...
Te annyira jó orvos vagy!
Nem vagyok orvos.
Csak annak tanultam.
Orvosira jártam, de anya vagyok.
Anya vagyok.
Anya, aki megmentette a családját.
Idehoztad őket, egyedül.
Nem én.
Nélküle már halottak lennénk.
Mi nélkül?
Látod?
Klassz, nem?
Amikor megölnek valakit az űrlények...
akkor rájuk rakják ezt az anyagot.
Apa szerint mindenkit meg fognak ölni.
Nem lehet őket megölni. Se pisztollyal, se mással.
Anya megölt egyet.
Hazudsz.
Nem.
Ne már! Hogy?
Hogy ölte meg?
Fogy az idő.
Meg kell tanulnunk a nyelvüket.
Valahogy meg kell értetnünk magunkat.
És ehhez a sikló csatornája kell.
Talán mi vagyunk az utolsó védvonal az eddigi életünk
és a pusztulásunk között.
Beszél angolul?
Japánul.
Fujimoto-szan.
A terminált fogom használni.
Mondja el, mit csinál!
Mondja már!
Parancsot küldök.
Hogy megnyissam a sikló kommunikációs csatornáját.
Vagy maradjon inkább lezárva?
Talán
az idegenekkel jobban megy majd a kommunikáció...
A csatorna nyitva.
Most már beszélhetünk hozzájuk.
HOSHI ALRENDSZEREK: AKTÍV KOMMUNIKÁCIÓ NYITVA
Mesélj az anyukádról!
Milyen volt?
Nem tudott felállni.
De...
Mintha mindig mások fölé magasodott volna.
Aha.
Meg...
Sosem szólt, ha valamit rosszul csináltam.
Pedig sokszor volt ilyen.
Állandóan.
Hatvanas évekbeli ruhákat vett.
Szerette Kate Busht.
Cyndi Laupert.
A DEVO-t. Én nem szerettem ezeket.
Mindig vitatkoztunk miatta.
Neki van igaza. Kate Bush elég király.
Komolyan?
Nem is.
Bírt volna téged.
Kedvelem.
Én is.
Ha itthon maradok...
- Megölhettem volna. - Dehogy.
De igen.
Tudom.
Mint ahogy azt is, hogy megtaláljuk az anyukádat.
Nem is tudod, hol van most.
De igen. Tudom.
A kórházban van, a munkahelyén. Ahogy mondtad.
Oda kell mennünk.
- Miért? - Oda kell mennem.
- Jó? - Miért, Casp?
Oda kell mennem, mert tennem kellett volna valamit. Érted?
Megállíthattam volna.
Még meg tudom állítani.
Azt hiszem...
Casp.
Mit tennél?
Láttam őket. A műholdat, meg ezt.
Ez mi?
Nem csak látom, amikor megtörténik.
Érzem. Belélegzem.
Teljesen átveszi az irányítást felettem. Sötét... Sötétséget... látok.
Ha megtörténik,
akkor olyan, mintha valami mozogna a sötétség mögött.
Elmenekültem előle.
Eddig.
Aztán idejött.
Most már nem fogok menekülni.
Nincs több gyógyszer.
Beszélnem kell vele.
„Beszélni vele”?
Képes vagyok rá.
Tudom.
Ha... Amikor...
Rohamod van.
Aha.
Ami nem áll le.
- Magadnak nem okozhatsz rohamot. - Én nem, de az orvosok igen.
Megölték anyát.
Te meg őket ölöd meg?
- Mégis hogyan? - Nem tudom.
Jó? De megteszem. Megteszem. Tudom. Érzem. Már régóta.
Most már tudom.
Szembeszállok velük.
Jössz?
A medve az erdőben szarik?
Nyírjuk ki őket!
Válaszoljanak!
A rekurzió minden beszéd alapja.
Addig nincs kommunikáció, amíg nem ismerjük a nyelvtant.
Kell a közös jelentés az értelmezéshez.
Nem dobálózhatunk csak úgy a szavakkal.
Csak veszekednek.
Segítenék, ha tudnám, mit csinálsz.
Párhuzamos neurális hálózatokat fejlesztek élő adatokkal
az adatformátum megállapításához,
hogy kódolhassuk az üzenetünket.
Ó!
Gépi fordítás?
Egész szótárakat küldtek.
De a jel nem változott.
Már elég sokat küldtünk,
de még nem érkezett válasz az idegenektől.
Sem a legénységtől.
Hashimoto-szannak előbb mondtad el, mint nekem.
Hogy te...
meg ő...
Miért? Mit kellett volna mondanom?
Nem tudom.
Én nem tartozom hozzád.
Senkihez sem tartozom.
Sem hozzád,
sem anyámhoz,
sem apámhoz,
sem a JASA-hoz.
Csakis hozzá.
Mindenkinek van valakije.
Valaki, aki mindenkinél fontosabb.
Nekem te vagy az.
Én ezt nem értem.
Mert ez az én nyelvem.
Talán ezt megértik.
Vágjunk át, már csak pár száz méterre vagyunk!
Ott van egy!
Ne! Mennünk kell!
Gyere már!
Hé!
Segítsen! Segítsen nekünk!
Ön katona!
Segítsen!
Én operátor vagyok, kölyök.
A katonák... Mindegy.
Uram!
El kell jutnom a kórházba. Azonnal.
Nem. Én biztos, hogy nem megyek kórházba a halálom napjáig.
Érted? Ami remélhetőleg hamar eljön.
- Tűnés! - Nem.
Hagyjuk!
Várj!
Azt mondtam: „El kell jutnom a kórházba.”
- Látta, mi van kint? - Már láttam durva dolgokat,
amiket el sem tudnál képzelni...
Talán mégis.
Talán mégis?
„Talán mégis.”
Aha, aha! Na, jól van! Tényleg? Akkor mondd!
Mit láttál?
Őket.
Már azelőtt, hogy idejöttek.
Láttam, hogy mivel lehetett volna megállítani őket.
A fejemben.
El kell jutnom a kórházba. Ön katona, el tud minket kísérni.
- Operátor. - Operátor.
Egyre megy.
Nézze!
Szép. Aranyos. Szép színező.
Nézze már meg!
Amúgy is iskolában lenne a helyetek...
Mit nézzek ezen?
Szép. Aranyos.
Klassz.
Ez mi?
Mondtam.
Ha rohamom van, ilyeneket látok.
Értem, de mi ez?
Nem tudom. Ezt láttam.
Hol láttad?
Amikor rohamom van, érti?
Néha elég súlyos rohamaim vannak. Olyankor...
- Ezt mikor rajzoltad? - Három-négy napja.
A buszon, aznap este.
Katonákat láttam. De csak alakokat.
Aztán eltűntek. Ennyi volt.
Tovább bámulja, vagy segít?
Rendben.
Jól van, menjünk! Gyertek!
Gyerünk! Gyerünk, induljunk! Induljunk!
- Biztos vele vannak. - Most ne!
Angela.
Luke!
Azt hittem, elvesztél.
Gyere el onnan!
Az ön gyereke?
Luke?
Luke.
Egyes A ugyanúgy defenzíven reagál.
Érintésre bezárul, megkeményedik.
Nem. Eddig nem sikerült kommunikálni.
- Igenis. - Emelkedik a nyomás.
2.1. Emelkedik. Pont kettő.
- Értettem. - Nem reagál.
Pont három.
Nem, uram. Nem mondom el senkinek.
- Mint a többi. - Igenis.
Köszönöm, uram.
Növekszik.
Nem számít, hányszor csinálják.
Los Angelest nem lehet elérni.
Hányszor volt?
Yamato-szan.
Az a dolga, hogy biztosítsa a jeleket.
Ez sikerült.
A többit bízza a nyelvészekre!
Nem fogják megfejteni a nyelvüket.
Mert ez nem egy nyelv.
Más, mint a miénk.
Sosem fogják megfejteni.
Reméltem, a neurális hálózat dekódolja,
de változik a minta.
Túl bonyolult.
Túl intelligens.
Okosabbak nálunk.
Okosabbak nálam.
Akkor most mit csinálsz?
Továbbítok.
Továbbítasz?
Fájlokat.
Milyen fájlokat?
Milyen fájlokat, Yamato-szan?
Mit művelsz?
Azt álmodtam, hogy egy zenekarban vagyunk.
De nem is léptünk fel.
Volt ott egy mikrofon, de...
Ez meg mi?
Hinata.
Mi voltunk a világ leghíresebb zenekara.
Süt a nap.
Jó érzés.
Kelj már fel,
Mitsuki!
Nézd a gyerekeket!
Több ezer van.
Videók. Fényképek. Minden.
Murai-szanról.
Mit művelt?
Átalakítottam a formátumukra.
Hogy lássanak minket.
Micsoda?
Elküldtem minden frekvencián.
Átvettem a csatorna irányítását.
Nézd a virágokat...
KAPCSOLAT ÁLLAPOTA HOZZÁFÉRÉS MEGADVA
...milyen szép a színük!
Ott egy gyerek. Az apja épp most tanítja biciklizni.
Semmi baj, Mitsuki.
Semmi baj.
Állítsa le!
TOVÁBBÍTÁS
Már átment.
Most meg fogunk halni?
Az adatok miatt?
Nem. Mert senki sem tudja dekódolni.
Ez csak zaj.
De meg kellett próbálnunk.
Reggel van.
Ez egy pad a parkban.
Nézd, mindenki sétálgat!
Aranyosak a gyerekek.
És ez egy fa. Nézd!
Már látom rajta a rügyeket.
És itt a gyep.
Ez itt a lábfejem. Jobb és bal!
Imádok sétálni!
Nézd csak, amíg beszélgettünk,
a nap milyen magasra felment! Olyan jó, ahogy süt!
Nézd csak! Nézd!
Siess! Ébresztő!
Mérges leszek.
Megyek hozzád.
Wajo. Wajo. Wajo.
Wajo.
Hinata?
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra