Menneskeheten har slått fienden.
Over hele verden faller fienden til jorden.
Og det største miraklet er
at det var Japan som brakte oss denne seieren.
Japan ledet an i ødeleggelsen av fienden.
Til fødselsdagen sin fikk Hinata...
Vi ga henne et kompass.
Hun må ha vært fire år gammel.
Hun elsket det kompasset.
Hun så ikke engang på de andre lekene.
Vi tok henne til parken, og hun tok med seg kompasset sitt.
Den lille pilen pekte nordover, og hun gikk i den retningen.
Sånn gikk hun, med det lille kompasset i hånden.
Hun ville vite hvor kraften som trakk i nålen kom fra.
Den trakk i Hinata også.
Pust. Hei, se på meg. Caspar!
Det ordner seg, kompis.
Doktor!
Doktor, undersøk ham.
- Gjør greia di. - Hva skjedde?
Hold hjertet hans i gang.
Han puster.
Forsiktig. Legg ham her.
Det ordner seg.
Hva betyr det?
- Ingenting. - Ikke faen. Prøv igjen.
- Dette er ikke en test du... - Prøv igjen.
Ingen reaktivitet.
Han puster.
Ok.
- Han puster. En gang til, greit? - Ok.
Kom igjen.
EEG-et hans er flatt.
Han puster ikke, maskinen gjør det for ham.
Jeg beklager.
Han fikk en omfattende traumatisk hjerneskade.
Hjertet hans stoppet, hjernen fikk ikke oksygen,
noe som førte til massiv celledød.
Hjerneceller er som oss.
De dør, og kommer aldri tilbake.
Beklager.
Han mistet alle.
- Så... - Han er død.
Løp, Aneesha!
Løp, Aneesha! Løp!
Så du hvor pappa ble av?
Pappaen deres...
De skjøt ham.
Han er død.
Så si det.
Nei.
Han gjemmer seg.
Hvis vi venter...
Nei, jenta mi.
Pappaen deres...
En slem mann tok ham.
Mamma...
...si det til henne.
Si hva?
Pappaen deres...
Vi dro fra ham...
...og de drepte ham.
Men mamma er her.
Jeg er her.
Er pappa død?
Menneskeheten har slått fienden.
Over hele verden faller fienden til jorden.
De kan ikke lenger kjempe, og dør i gatene.
Og det største miraklet er
at det var Japan som brakte oss denne seieren.
LENGE LEVE JAPAN. GI ALDRI OPP!
Vårt flotte folk, vår flotte nasjon ledet verden og knuste fienden.
HÅP, DRØMMER, TAKKNEMLIGHET.
Våre helter er for alltid...
Hvor skal du? Stikker du av?
Har du ikke familie eller noe, jente?
- Jo. - Ja? Vet de hvor du er?
Du så hva han gjorde.
- Nei, det var ikke ham. - Du så det.
Han stoppet dem.
Atombomber stoppet dem. Ikke disse Jedi-greiene.
- Hva skjedde med ham? Hva var det? - Det var et anfall!
Du så det!
Hør her, jeg så at han er død. Greit?
Han er fortsatt i live. Og du...
Jeg vil ikke se på.
Det har jeg gjort før.
Jeg vil ikke se på.
Jeg holdt...
Jeg holdt hånda hans da de frakoblet maskinen.
Da de gjorde det...
...kunne jeg ikke redde ham.
Kan ikke redde ham.
Ok?
Du prøvde.
Har du familie her?
Mamma jobber her.
Kanskje du bør finne henne.
Det går bra.
Dra.
Vent.
Denne er min.
Den er din.
Hvis du ikke tror at det var ham...
...bør du ta en titt.
Ta den!
Ja!
"VI KLARTE DET"
Hei, soldat! Jævla helt!
Bli med på bilde, gidder du?
Jeg har ikke telefon. Kan du ta et bilde?
Har en jævla helt her, ikke sant?
Ja!
Hei! Få se.
Ok. Få se.
Ja!
Flytt dere!
Å, ja.
SOC Trevante Cole, innsatsgruppe Saxo.
Jeg vil bare på et fly til USA.
Ja, sir.
Ok. Ja.
Faen.
- Vi burde holdt oss på veien. - Jeg vet hva vi må gjøre.
Der er det mat og soldater og...
Folk.
Folk kan hjelpe oss.
Hvor skal vi, egentlig?
Mamma.
Jeg er sulten.
Jeg er også sulten, jenta mi.
Det er ingen her.
Den er for stor.
Den er varm.
Du kommer til å vokse.
Scener strømmer inn fra hele verden nå.
Mye av det kommer fra nyhetsbyråer.
En tid for feiring og gjenforening,
folk kommer ut fra skjulestedene sine
nå som denne utenomjordiske fienden er blitt beseiret nærmest over natten,
nesten like raskt som de kom.
SEIERSRUS OVER HELE KLODEN
Folk kikker nå opp mot himmelen og ser seier.
Det er dagens ord.
-Og det feires... - Hva driver vi med?
Hva vi driver med?
- Vi kan dra hjem. - Nei, vi kan ikke dra hjem.
Jo, det kan vi. Se på alle andre.
Hvorfor er vi her?
Hva driver vi med?
Vi overlever.
Hvorfor?
Mamma?
- Hva er det? - Det er en TV.
Hva er det som er på?
Ingenting.
Snakker dere om pappa?
- Nei. Vi snakket om... -Å overleve.
Mamma forklarer hvorfor vi gjemmer oss for folk.
Hvorfor gjemmer vi oss?
Fordi noen ganger, når alt virker rolig og fint og trygt,
og du føler at du kan stole på det...
Det er da...
Du har en stemme inni deg.
Den er alltid der.
Noen ganger er den veldig lav, men du må høre på den.
For den stemmen inni deg er alt du kan stole på.
Og stemmen min sier:
"Ikke ennå."
Forstår dere?
Bor vi her nå?
Nei, vi bor ikke her.
Vi kan sove her i natt.
Og så da?
Ingen steder.
For det er ikke trygt.
Fordi stemmen til mamma sier det.
Vil du være et annet sted uten meg?
Jeg går ikke fra dere. Aldri.
Og dere går ikke meg.
Jeg slipper dere aldri av syne. Det lar jeg ikke skje.
Der vi er sammen, er det hjemme.
I natt er dette hjemme. Greit?
Her.
Gå og lag en seng.
Du så ikke etter ham.
Jeg så ham ikke.
Det gjorde jeg.
Hvorfor gikk du fra ham?
Han ba oss om det.
- Så du bare gjør som han sier? - Nei, jeg gjør ikke som noen sier.
Så hvorfor må jeg gjøre som du sier?
Fordi jeg holder deg i live.
Du hadde rett. De folkene ville drepe oss.
De gjør det hvis vi ikke er smarte.
Vi blir testet.
Verden tester oss for å se om den kan knekke oss.
Men det kan den ikke.
Ja, vel...
...den gjorde det.
Det er dagens ord.
Og feiringer som dette finner sted over hele verden.
Det er virkelig spesielt,
et øyeblikk der hele verden deler seieren,
noe verden aldri har sett noen sinne.
Fortsett. Lastebilen kommer, så vær forsiktig.
Hei, ute og går alene?
Ja.
Det er visstnok trygt nå.
Ser sånn ut.
Hvor skal du?
Det kommer ingen tog.
Stasjonen er ødelagt.
Det vil ta en stund før togene kommer tilbake.
Du trenger en bil.
Det trenger jeg ikke.
Det er ingen steder å overnatte heller.
Det er ille der ute.
Politiet rydder opp i det nå.
Du kan bo i tempelet, hvis du vil. Det er greit, så lenge du følger reglene.
Jeg har øl.
Og internett.
Det er sprøtt. Det første de gjorde, var ikke å fjerne likene og blodflekkene.
Helt vilt. To hundre personer stilte opp, og hva jobbet de med?
Å reparere kabler.
Fordi de måtte ha internett.
Du er også alene.
Ja.
Osho mente at alt dette var et tegn.
Den fysiske verdens sammenbrudd
er Buddha som tester den mentale og åndelige verdenen,
tester evnen til å mestre virkeligheten.
Han fortsatte å meditere, uten mat og vann.
Mens verden falt sammen,
viet han seg til Buddhas lære. Han trakk seg tilbake til sinnets verden.
Og? Fant han nirvana?
På en måte.
Men han sultet i hjel i det rommet der borte.
Og de andre munkene?
De stakk av.
En utenomjordisk invasjon setter virkelig troen på prøve.
Så nå drikker du øl?
Det må ha vært en test.
Kanskje de kom til jorden for å ta alt menneskene hadde,
for å ta verden fra oss.
Fordi vi tok alt for gitt.
Vi angrer på fortida. Vi bekymrer oss for framtida.
Vi prøver ikke engang å nyte det vi har her og nå.
Munker er de verste av alle.
Vi lever bare i sinnet.
Vi nekter oss fysiske gleder.
Det er så bortkastet.
Vi kaster bort verden.
Dette ølet, dette potetgullet.
Så nå nyter jeg alt i denne verden.
Særlig gress.
Så hva med deg?
Hva tror du på?
Jeg?
Minner,
kanskje.
Ikke om fortida,
men minnet om mulighetene.
Øl er greit.
Men ingenting er bedre enn en drøm.
Akkurat. Så du lever også i hodet.
Kanskje du burde vært munk.
Men for å være munk, må man gi slipp på fortida, må man ikke?
Jo.
"Nekkhamma." Å forsake alt begjær.
Det er ekte frihet. Sier de.
Og du kom deg hit fra Afghanistan
etter at alle fly var innstilt?
Det er blod på vesten din. Er det ditt?
Noe av det.
Laget ditt gikk tapt i en konfrontasjon.
En av de første.
Var det eneste konfrontasjon?
Nei.
Kjempet dere mot en?
Et par av dem.
Og du overlevde, mens hele laget ditt gikk tapt?
Laget mitt var ikke der da vi kjempet.
Hvordan beveget de utenomjordiske seg? Sammen?
Hva mener du?
Beskriv det.
Alt utenomjordisk liv og fartøy sluknet ved kjernefysisk detonasjon.
Testene som er gjort, viser at de er identiske,
hver og en av dem, kodede.
Ja.
"Ja." Beskriv det. Hvordan stanset du dem?
Jeg gjorde ikke det.
Så hva var det som skjedde?
Oppga de forfølgelsen? Valgte et nytt mål?
De var ute etter én ting.
Hva da?
Terraforming.
Unnskyld?
Det er det vi tror de gjorde.
Så du dem spre denne materien?
Den metaboliserer,
frigir gass ut i atmosfæren, endrer luften.
Gjorde den det?
Du har visst alle svarene.
Skal jeg ikke fylle ut et skjema, så jeg kan komme meg hjem?
Greit.
La oss skaffe deg transport, Cole.
Takk.
Vil du ta farvel?
Du har noen minutter.
Jamila!
Mamma?
- Mamma! - Ungen min!
Kan du fatte at det er over?
Jeg skal hjem.
Jeg skulle bare være her to dager.
Og så dette.
Er bare en uke siden jeg så familien min, men det føles som en evighet.
Du?
Ja.
Hvor lenge er det siden?
To år.
Pappa.
Jeg er glad i deg, pappa.
Du lærte meg å sykle.
Og du kjøpte is til meg selv da mamma sa nei.
Og...
...du var dårlig ånde-monsteret.
Det var morsomt.
Og...
...jeg er glad i deg.
Det var flott, jenta mi.
Pappa...
Det går bra.
Unnskyld.
Du har ingenting å si unnskyld for.
Ha det.
AMAZONASREGNSKOGEN, BRASIL, JORDEN
Fikk du beskjeden min?
- Hva? - Beskjedene mine.
Hva?
Jeg elsker deg.
Deg.
Du er alt jeg elsker.
Se.
Jeg har brevene dine.
Slutt.
Jeg kom nettopp hjem.
Jeg ser en fremmed mann som har brutt seg inn i huset mitt.
Kanskje jeg ringer nødetaten.
Men nødetaten funker ikke, så...
...kanskje jeg bare lar ham gå.
Men jeg...
Hva om han...
Hva om han ikke vil gå?
Vel, da banker jeg ham og kaster ham ut.
For han ødela ting her.
Hva om han er villig til å fikse dem?
Han kan ikke bare sette alt sammen igjen.
En ny jobb.
Ja?
En ny jobb?
Ja.
- Mener du det? - Jeg er her.
Ok.
AVVIKENDE SIGNAL MOTTATT AKSE-KOORDINATER
BRUKERNAVN - PASSORD - FJERN-ID
Er denne din?
Nei.
- Jeg må en tur, elskling. - Ja.
OVERSETTING
GJENKJENN SPRÅK - ENGELSK
RETT KAMERA MOT TEKST
HOSHI - STJERNE
"Stjerne."
Hei.
Elskling, se.
Om du bare kunne roe deg ned og lytte.
Jeg gjør ikke annet. Du holder aldri kjeft, for faen.
Jeg vil ikke krangle mer. Vi trenger bare litt tid hver for oss.
Hver for oss?
Ja, prøv det, du. Gå ut den døra. Se hva som skjer.
John, han kan høre oss.
Tror jeg bryr meg om det?
Mamma?
Pappa?
Der er du.
Jeg har lett etter deg.
Kikket du på stjernene?
Du har ikke åpnet gaven din.
Åpne den.
Kom igjen.
Den er til deg.
Med denne kan du se hvor du er
og hvor du skal.
Se, du kan se
hvordan verden trekker.
Tekst: Sissel Drag